Дами и господа, млади и стари,
Може да изглежда необичайно,
да ви говоря преди филмът да започне,
но ние имаме една необичайна тема - историята на раждането на свобода.
Историята на Мойсей.
Както много от вас знаят, Свещената Библия пропуска около 30 години на живота на Мойсей,
от времето, когато той беше три месечно бебе.
И беше намерен в тръстиките от Бития, дъщерята на фараона,
и осиновен от нея, докато разбра, че той беше евреин
и уби египтянина.
За да попълним тези, пропуснати години ние се обърнахме към древни историци
като Фило и Йосиф.
Фило писа тогава, че Исус от Назарет ходеше по земята,
И Йосиф писа същото около 50 години по-късно,
и видя разрушението на Йерусалим от римляните.
Тези историци са имали достъп до документи, вече разрушени
или може би изгубени, като свитъците от Мъртвото море.
Темата на тази история е дали хората са създадени за да бъдат управлявани от закона на Бог
или да бъдат управлявани от прищявките на диктатори, катос Рамзес.
Хората собственост на държавата ли са,
или те са свободни души, собственост на Бога?
Тази същата битка продължава по целия свят и днес.
Нашето намерение беше да не създаваме история,
но да уважим божествено вдъхновената история
създадена 3000 години по-рано,
петте книги на Мойсей.
Историята побира три часа и 39 минути за да се развие.
Ще има пауза.
Благодаря ви вниманието.
И Бог каза: " Да бъде светлина! "
И стана светлина.
И от тази светлина Бог създаде живот на земята.
И на човека беше дадено да владее над всички неща на тази земя,
и силата да избира между добро и зло,
Но всеки реши да върши своята си воля
Защото не знаеше светлината на закона на Бог.
Човек завладя човека.
Завладяните бяха принудени да служат на завоевателите.
Слабите бяха принудени да служат на силните.
И свободата изчезна от света.
Това причиниха египтяните на децата на Израил,
да слугуват в мъка.
И направиха техния живот горчив в тежко робство
и техният вик достигна до Бога, и Бог ги чу.
И изпрати в Египет,
в скромния дом на Амрам и Йохавед, човек
чрез чийто ум и сърце щяха да бъдат написани
Божият закон и Неговите заповеди.
Един мъж щеше да се изправи срещу една империя.
Лошо предзнаменование, снощи нашите астролози видяха лоша звезда,
влизайки в къщата на Египет.
Това значи война?
Коя нация ще дръзне да изтегли нож против нас?
Врагът, от който трябва да се страхуваме е в Египет.
Какво?
Евреите работят като роби в земята на Госен.
Аз броя моите врагове по техните мечове, не по техните вериги.
Веригите са били оформяни в мечове и преди.
Има предсказание за избавител. Звездата обявява неговото раждане.
Тогава, нека евреите да умрат.
Робите са богатство, командире.
С повече роби, които имаме, ще правим повече тухли.
Бих искал да видя по-малко направени тухли, но и по-малко евреи в Госен.
Това е нашата източна порта.
Тогава този избавител е сред техните новородени.
Значи трябва техните новородени да умрат.
Всяко новородено дете от мъжки пол от евреите да бъде убито.
Да се запише и да се изпълни!
Така каза Рамзес Първи
Не! О...
О, не!
Моля! Моля! Не!
Боже на Авраам, вземи моето дете в Твоите Ръце,
може би той ще Ти бъде служител.
Но ние дори не сме му дали име.
Бог ще му даде име.
Следвай го, Мариам. Гледай го от тръстиките.
Виж докъде Господ ще го заведе.
Да, мамо.
- Защо не отказа? - Тя не мисли за него.
Тук! Хвърляй!
- Вие сте станали дебели, твърде много торти със сусам!
Ако хванете лотус, ще ви се изпълни желание.
Какво ще си поискаш, злато или мъж?
Злато, разбира се.
- Това ще привлече всеки мъж! - Но няма да запълни празно сърце.
Успокойте се, бъбрещи гъски.
Мемнет, само ти си щастлива когато си бедна.
Вие, глупачки! Говорите за празни сърца пред дъщерята на фараона.
Какво е в нейното сърце след смъртта на съпруга и?
Вижте, има нещо тук!
Внимавай да не е крокодил!
Бития може да омагьосва със сълзи от крокодил.
Какво е то, Бития?
Само една кошница.
- Да дойдем ли да ти помогнем? - Мемнет, отпрати момичетата.
Видяхте ли какво направихте. Обратно в палата, всички.
- Хайде всички. Музикантите, също. - Ние не искахме да нараним Бития.
Бития се умори от вас, а също и аз.
- Ти си уморена от всичко. - Продължавай. Вървете.
Продължавайте. Бързайте! Вие я наранихте достатъчно.
- Какво намери? - Отговорът на моите молитви.
Ти си се молила за кошница?
Не.... аз се помолих за син.
Твоят съпруг е в страната на мъртвите.
Той помоли бог Нил да ми донесе това красиво момче.
Познаваш ли изработката на този плат?
Ако моят син е завит с него то...
Това е кралска роба.
Кралски? Това е плат на еврейските роби.
Детето е поставено във водата за да го спасят от декрета на твоя баща.
Аз съм дъщерята на фараона и това е моят син.
Той ще бъде отгледан в моята къща като принц на Двете Царства.
Моята майка и нейната майка бяха принудени да слугуват на фараона.
Аз няма да видя синът на роби направен принц на Египет.
О, ще го видиш, Мемнет.
Ще го видиш да се движи с изправена глава сред орлите.
Ще го почиташ и ще му служиш.
Напълни кошницата с вода и я потопи.
Вдигни ръцете си Мемнет.
Това, което потопи в Нил ще остане погребано в твоето сърце.
- Закълни се. - Ще мълча.
Денят, в който нарушиш клетвата си, ще бъде последния, който очите ти ще видят.
Ти ще бъдеш славата на Египет, сине мой.
Могъщ в думи и дела. Кралете ще се покланят пред тебе.
Твоето име ще живее когато пирамидите ще бъдат прах.
И...
Защото аз те взех от водата, името ти ще бъде Мойсей.
Обявяват неговото завръщане от далеч, нали, сине мой?
Такова благоразположение на хората може да бъде опасно, велики Сет.
За кого, Рамзес? За мен или за теб?
Славата може да обърне принца срещу неговия фараон.
Завистта може да настрои брат срещу неговия брат.
Завистта е за слабите.
Красотата е за силните. Това е, което имаш предвид.
Ако ти имаш предвид Нефертири, да, татко.
Нейната красота ли е, която те привлича.
Или фактът, че тя трябва да се омъжи за човека, който ще избера да ме наследи?
Аз съм синът на твоето тяло.
Кой друг може да бъде твой наследник?
Мъжът, най способен да управлява Египет ще ме наследи.
Аз дължа това на моите бащи... не на моите синове.
- Аз ще те наследя. - Наистина ли?
Не позволявай на амбицията да обръсне плитката ти на принц.
Аз изпратих Мойсей да разруши град. Той се връща в триумф.
Тебе изпратих да съградиш град. Къде то е?
Той ще бъде издигнат когато всея страх в еврейските роби, които го изграждат.
Освен това аз знам, татко...
доведеният ми брат никога няма да има твоята корона...
или Нефертири.
Наистина ли?
Когото аз избера ще има моята корона ...
и Нефертири.
Мисля, че го виждам, Мемнет.
Да, мога да го видя!
Слушай, Мемнет. Слушай.
Тромпетите казват на света, на всички, че той се връща при мен.
Чуйте ги.
И всички тези викове са за превъзходния от моита сънища.
Чуваш ли, Мемнет? Цял град вика неговото име.
Чувам ги, Нефертири.
Господарят Мойсей, Принцът на Египет, синът на сестрата на фараона,
Възлюбеният на бог Нил, командирът на южния гарнизон.
Добре дошъл у дома!
Принц Мойсей!
Бъди благословен. Той повали гордостта на Етиопия.
Стария бърборко!
- Съгласна съм с него. - Нека името ти да бъде въздигнато над земята,
както слънцето е въздигнато в небесата.
Добре дошъл синко на моята сестра. Ние слушахме как си извадил ибис от Нил,
за да убиваш отровни змейове когато постави под обсада градът на Сава.
Моите ръце ще останат силни за да ти служа.
Кой е този светъл млад бог, влязъл в къщата на фараона?
Няма нужда да ти казвам как и аз споделям нейната радост от твоето завръщане.
Няма нужда, братко мой.
Велики, аз ти нося Етиопия!
Заповядвам ви да коленичите пред фараона.
Само онези, които ти си завладял, братко.
Аз водя етиопският крал и неговата сестра като приятели.
Като съюзник, те ще пазят нашите южни порти.
Моят син се е отнесъл мъдро с теб, Етиопия. Добре дошли като приятели.
Велики кралю, аз ще искам просто една услуга на вашето приятелство.
Този зелен скъпоценен камък от нашите планини...
е това, което искам да дам на вашия принц на Египет... защото той е любезен...
както и мъдър.
Удоволствие е за боговете да виждат човек почитан от неговите врагове.
И то какъв красииив враг!
Погрижете се за тяхната почивка.
Божествени, тук е пълният брой на почитта на Етиопия.
Приносители!
Аз нося 20 баржи от същото съкровище, което виждате тук.
Дънери от ебонит и кедър, всичко за твоя нов град на съкровищата.
Наистина хубав подарък, Мойсей.
- Но аз нямам град за новото съкровище. - И няма да има скоро.
Робите предпочитат да умрат, отколкото да превиват гърбовете си в наша услуга.
Защо?
Те вярват, че е дошъл избавител за да ги освободи от тяхното робство.
Избавител?!
Той беше предсказан по времето на моя баща.
Сега ти го използваш за извинение за твоя провал.
Аз не се извинявам.
Ако се съмняваш в мен, нека Мойсей да изгради града.
Не! Не! Той опитва просто да отпрати Мойсей далеч от теб, Сет.
Или от теб, може би.
Аз мисля, че нашите петли ще кукуригат по добре на друг покрив.
Застанете пред мен, и двамата.
Би ли задоволил своя фараон, Мойсей?
- Твоето желание е моята воля. - Тогава изгради моя град.
Мъдро решение. Задача за благородник.
Рамзес, вярваш ли, че този робски избавител е мит?
Това, което аз вярвам няма значение.
Това, което има значение е, че робите вярват в него.
Разбира се, разбира се.
Тогава ти, също, ще отидеш в Госен.
Разбери дали този избавител е мит или човек.
Ако е мит, донеси ми го в бутилка. Ако е човек, доведи го във вериги.
Да се запише и да се изпълни!
Твоят аромат е като виненочервеният цвят на Вавилон.
Аз можех...
Но ти си принцесата на трона и по закона
можеш да се омъжиш само за фараон.
Аз ще се омъжа за фараон...
За теб.
Рамзес може да не хареса тази идея.
Сет може. Когато ти замина, аз пазих твоето име на неговите устни.
Но освен ако не успееш, тогава ще бъдеш принц на някаква провинция
и аз ще бъда жена на Рамзес.
Изгради град за него и Сет не ще ти откаже нищо.
Аз ще изградя града от любов към Сет, а не заради трона на Египет.
Но аз съм Египет.
Сега пламъкът, който ти запали гори близо до трона.
Твоят език ще те отведе в гроба, Мемнет.
Завоевателят е вече завладян?
Първото лице, което аз търсих и последното, което намерих, майко.
Аз благодарях на боговете за твоето безопасно връщане.
Но те намирам в сериозна опасност тук.
Опияняваща опасност, майко.
Ожени се за нея ако можеш, сине мой, но никога не се влюбвай в нея.
Аз ще бъда по-малка беда от евреите в Госен.
Ти пи достатъчно. Носи тези тухли нагоре и побързайте.
Ти, има други свине за напояване.
Вземи тези тухли отзад.
- Тук! Водно момиче! - Моето име е Лилия.
За мен ти си Водно момиче и аз искам вода.
Джошуа...
Джошуа, аз мислих, че никога няма да слезеш.
Водата преди любовта, моето момиче.
И целия Нил не може да утоли жаждата ти?
Не, може би само твоите устни.
Внимателно, моя любов. Очите на Датан могат да ни видят.
Датан е лешояд, възползващ се от плътта на неговите собствени хора.
Когато той ме гледа, се страхувам.
Ако той те докосне, ще го удуша.
И ще донесеш смъртта на 1000 други?
Животът в робство по-добър ли е от смъртта?
Джошуа, ние трябва да имаме надежда.
Бог ще ни изпрати избавител.
Надежда? По петите на всяка надежда следва Датан.
Ти си Датан, надзирателят на евреите.
Гланият еврейски надзирател.
Бака, главният строител ми каза, че мога да разчитам на теб.
Аз съм стоплен от неговото разположение.
Каза, че можеш да продадете и собствената си майка.
Защо трябва да отричам мнението на главния строител?
Къде е този евентуален избавител, който щял да освободи евреите?
Кой може да каже, безсмъртни принце?
Те не се доверяват на мен.
- Но е възможно за да се научи. - Никакво съмнение.
Ти имаш ушите на плъх и носът на пор.
За да ги използувам във ваша услуга, сине на фараона.
Прибави към тях очите на невестулка и ми намери този избавител.
Ей, жено!
Повече мазнина под камъка в центъра.
- Йохавед! - Помогнете ми!
Спрете камъка!
Продължавайте, не спирайте там.
Йохавед е хваната. Спрете камъка!
- Дърпайте! - Вие ще я убиете! Спрете камъка!
Ние не спираме движещ се блок заради някаква стара жена.
Използвай камшика! Продължавайте!
Спрете камъка! Спрете камъка!
Дръжте въжетата!
- Отрежете дрехата на жената. - Ти ще умреш на кариерата.
- Джошуа! - Бягай при принца и моли милост.
Милост от Рамзес?!
Не, принцът Мойсей, там.
След нея! След нея!
Спрете я!
Спрете онова момиче!
Водното момиче, спрете я!
Спрете я!
Милост, принц Мойсей!
- Милост, принц Мойсей! - Ела тук.
- Милост? Какво си направила? - Не е за мен, господарю.
За един роб, който спаси Йохавед и мен от смърт между блоковете.
Деликатно цвете, което е щяло да бъде притиснато между камъните.
Как бяхте спасени?
- Каменоделецът удари надзирателя. - Може да има само едно наказание.
Кръвта прави хоросана слаб. Елате.
Принц Мойсей!
Махни се, ти!
Вие щяхте да погребете старата жена жива между блоковете?
Благородни, дрехата ми се закачи. Аз нямах сила да се освободя.
Твоето рамо не би трябвало да носи този товар, жено.
Господ обнови моята сила и облекчи моите товари.
Той щеше да направи по-добре ако ги махне.
Те използуват старите за да смазват камъните, господарю.
Ако някой загине, не е голяма загуба.
Ти строител ли си или касапин?
Ако спираме за всяка паднала жена, градът никога няма да се построи.
Робите трябва да бъдат подканяни да работят по бързо.
Тяхната работа се бави поради липса на храна.
- Ти изглеждаш силен. - Аз съм каменоделец.
- Фараонът харесва нашите изделия. - Задръж камшика!
Знаеш, че ударът на египтиянин се наказва със смърт?
Знам го.
- Въпреки това го удари? - За да спася жената.
- Каква ти е тя? - Никаква, просто стара жена.
Господарю, осъдете го на смърт.
Човекът има смелост. Ти не говориш като роб.
Бог направи човека. Човеците направиха другите роби.
Кой бог?
Бог на Авраам, Всемогъщия.
Ако той е Всемогъщ, защо ви е оставил в робство?
Той ще избере часа на нашата свобода и нашият избавител.
- Този мъж говори за измяна. - Не е измяна да искаш свобода.
Освободете го.
Затруднения с робите ли, братко?
Нищо, което да не можеше да бъде излекувано от дажба зърнена храна и ден за почивка.
Ден за почивка?
Когато твоите коне се уморят, им даваш почивка.
Когато огладнеят, ги храниш.
Робите рисуват камъните и тухлите. А моите коне носят следващия фараон.
- Има ли някаква храна складирана в Госен? - Не и такава, която би дръзнал да вземеш.
Житниците на храма са пълни.
Извикайте мъжете и някои жени с кошници.
Да... велики принце.
Предупреждавам те, Мойсей, житото в храма принадлежи на боговете.
Това, което боговете могат да смелят няма да се вкисне в стомаха на роб.
Ти, назад!
Аз имам нарежданията на принца. Извикайте 100 жени с кошници.
Елишеба, вземи твоята кошница.
Мъжете да ме последват.
Махни се от пътя!
Разбийте вратите.
Махни се от пътя. Стой далеч.
А - ха!
Хм.
- Имам предчувствие... - Хм?
- Там! - О!
- Моите чакали са хванали твоите хрътки натясно. - Кучетата натясно са опасни.
Особено ако ходят изправени и се хранят с житото на храма.
Ти не харесваш Мойсей, но градът е изграден и аз печеля играта,
затова не ме прекъсвай с дреболии.
Преди твоя град да е завършен, тези дреболии ще те изненадат.
Животът е пълен с изненади.
И днес аз имам някоя за теб, коте
- Мойсей! - И Рамзес.
Ти, крокодил!
Тройно. Ти изгуби. Аз никога няма да ти позволя да спечелиш отново.
Аха! Ти мислиш, че когато изгубиш от мен ще спечелиш за Мойсей.
Добре, короната може да бъде изгубена и с усмивка.
- Също и с търпение. - Твоето.
Завършен ли е планът за моя юбилей?
Всичко, освен твоята прокламация за брака на Рамзес с Нефертири.
Не.
Сигурен ли си, че ще бъде Рамзес?
Кой друг може да те наследи?
Мойсей, разбира се.
Заради Мойсей няма жито в житниците на храма.
Не изглеждаш недохранен.
- Вие двамата сте щедри на съвети. - Ще взимате ли моя?
Аз ще избера моят собствен наследник.
Изгубила си си главата, сладурче?
Ти трябваше да ми донесеш главата на чакала, който ще освободи робите.
Робите нямат нужда от освободител. Те имат Мойсей.
Това гатанка ли е?
Той им дава житото на свещениците и един ден от седем за почивка.
Те го наричат денят на Мойсей.
- Той се прави на бог. - Аз го предпочитам като мъж.
Ти би го предпочела като фараон.
- Страхуваш ли се от Мойсей? - Да.
Етиопия и Госен са в ръцете му и ти си по средата.
Той няма да повдигне робите против мен. Аз съм неговия баща.
Амбицията не познава никакъв баща.
Мойсей никога няма да те предаде.
Той ще ми каже това когато пристигне.
- Той няма да дойде, татко. - Какво?
Аз извиках и двама ви.
Той каза, че не може да ви слуша внимателно, когато е зает с други въпроси.
Чухте ли това? Други въпроси?
Моят ескорт.
Аз ще се кача с теб, синко.
Да видим това, което се издига в Госен, град или измяна.
Ти, лежаща усойница! Ти ще се погубиш от собствената си отрова
ако се опитваш да обърнеш Сет срещу Мойсей.
Ти би обърнала Сет срещу мен.
Помни, сладурче, че ще бъдеш жена на следващия фараон
така, че ще бъдеш моя, изцяло моя, както моето куче или моя сокол.
Само, че аз ще те обичам повече и ще ти се доверявам по-малко.
Ти никога няма да направиш за мен онова, което би направила за Мойсей.
Познавам те, сладурче.
Ти си малък паун с остри нокти,
но си храна за боговете и аз ще те имам цялата.
Никога. Мислиш ли, че моята целувка беше обещание на това, което ще имаш?
Не, това беше за да видиш какво няма да имаш.
Аз никога няма да те обичам.
Това има ли значение?
Ти ще бъдеш моя жена.
Ще идваш при мен, когато те повикам.
И аз ще се наслаждавам на това много.
А дали ти ще се наслаждаваш или не, си е твоя работа..
Но аз мисля, че и ти също ще се наслаждаваш.
Онази капка дава твърде много напрежение на камъка. Имаме нужда от повече пясък.
Ще рискувам, Бака. Има малко време до деня на юбилея.
Ако камъкът се сцепи, и ти можеш да се провалиш заедно с него.
Пригответе син сигнал.
Син флаг.
Син флаг!
- Готови са. - Зелен флаг.
Мъжете да се приготвят!
Хората на дървения чук, да се строят! Изчистете главното въже!
Мъжете да се приготвят.
Не се радваш да ме видиш тук.
Напротив, велики фараоне, но сега имам да направя нещо важно.
Червен флаг.
Да, Рамзес ми каза.
По важни неща отколкото подчиняване на моите нареждания.
Вие ми поръчахте да завърша този град. Онзи камък трябва да бъде преместен.
Червен флаг.
Червен флаг... ударете!
- Камъкът ще се счупи. - 2000 роби са на въжетата.
Това е обелискът за твоя юбилей.
Бака, изпрати 1000 роби да махнат пясъка
докато камъкът се опира на основата си.
Доволен ли е фараона?
От обелиска да, но не и от обвиненията отправени срещу теб.
От кого?
- Ти нападна житниците на храма. - Да.
- Ти раздаде житото на робите. - Да.
Даде им един ден от седем за почивка.
Да.
Това го направи за да увеличиш тяхното благоразположение?
Градът е изграден от тухли, фараоне.
Силните правят повече. Гладните правят по малко.
Умрелите не правят николко.
Такива са обвиненията.
Сега отсъдете резултатите.
Обелиска чества твоята победа при Кадиш,
където съкруши аморейците.
- Има ли друг по висок обелиск в Египет? - Няма по висок в целия свят.
С толкова много роби, ти можеше да построиш ... армия.
Но аз изградих град.
16 от тези лъвове на фараона ще пазят неговите порти.
Това ще бъде славата на града на Сет.
Хм.
Тези роби са верни на славата на Сет или на теб, Мойсей?
Робите боготворят техния бог...
а аз служа само на теб.
Нека твоят образ да обяви моята вярност към теб за хиляда години.
Великолепно!
И това е, което ти наричаш измяна?
Кой би опитал да придобие трона със сила, когато го е спечелил с дела?
Заедно с това и Етиопия.
Твоето име ще бъде гравирано до моето на всеки стълб.
Твоето, Рамзес няма да бъде никъде.
От това, което видях, ти обвини брат си лъжливо.
Ела.
Велики фараоне, той е сина на твоето тяло.
Нямам нужда от помощ, Мойсей, да държа това, което е мое.
Аз решавам кое е твое.
Ела с мен, Мойсей.
Ще изгубиш ли трона защото Мойсей изгради град?
Градът, който той изгради ще носи моето име.
Жената, която той обича ще роди моето дете.
Така ще бъде написано. И така ще се изпълни.
Да. Това е за церемонията в храма.
Това...
Ax, това!
Това е за моята брачна нощ.
Ти никога няма да го носиш.
Защо не?
Аз ти нося един по различен плат. Отпрати ги.
Вървете, нека да чуя какво тази сбръчкана старица има да ми каже.
Е? Какви превратности на съдбата ми носиш днес?
Ти се приготвяш за брак, който никога няма да се състои.
Пак си пила много вино!
Аз няма да позволя фараона и Рамзес да бъдат предадени.
Защо робите трябва да се интересуват кой фараон управлява?
30 години, аз мълчах.
Сега всички крале на Египет викат към мен от техните гробове,
"Не позволявайте на някакъв евреин да седне на нашият трон."
Какво каза?
Рамзес има кръвта на много крале.
- И Мойсей. - Той е по-нисък от прахта.
Нито една капка кралска кръв не тече през неговите вени.
Той е син на еврейски роби.
Ще те разкъсам на толкова много парчета,
че дори лешоядите няма да ги намерят.
Кой измъти това? Рамзес ли?
Рамзес не знае... все още.
Защо не повториш това пред Бития!
Бития извади робското дете от Нил,
и го нарече син и принц на Египет,
не желаейки да приеме истината и болката на празната утроба.
Вие двамата сами ли бяхте?
Малкото момиче ме заведе при жената еврейка Йохавед
за да бъде детето откърмено от неговата истинска майка.
Пази се, стара жабо.
Ти грачиш твърде много срещу Мойсей.
Ще смесиш ли кръвта си с тази на еврейските роби?
Той ще бъде мой съпруг. Аз няма да имам друг.
Тогава използувай това за да увиеш своето първородно.
Плат от дрехата на левит.
С това беше повит Мойсей.
И ще бъде твоето погребално було!
Ти мислиш, че се интересувам чий син е той?
- Рамзес ще се заинтересува. - Ти няма да си жива за да му го кажеш.
Нефертири! Затворила си вратата за да направиш от един принц, просяк?
Аз съм просякът, Мойсей, и те моля да ме вземеш в ръцете си. Целуни ме.
Ти не си никакъв просяк, любов моя.
Ти си завоевателят, а аз съм твоя пленник до живот.
Един живот няма да бъде и на половина достатъчен.
Ти ще бъдеш фараон на Египет.
И аз ще бъда в краката ти.
Мъж, достатъчно глупав за да те постави в краката си
няма да е достатъчно мъдър за да управлява Египет.
Принцесо! Гарваните изпуснаха черно перо при твоята врата.
- Кой може...? - Остави света отвън.
Извинете, извинете господарю.
- Старата прислужница, Мемнет... - Не искам да чувам каквото и да е.
Какво Мемнет?
Тя е мъртва. Паднала е от балкона.
Не искам да слушам лоши новини тази вечер. Излез!
Старата Мемнет се е разхождала на онзи балкон хиляди пъти.
Какво е смъртта на един роб за нас?
Тя ти беше вярна прислужница.
Как някой толкова богат на любов, може да бъде толкова беден на жалост?
Каква е тази жена, която ме държи пленник?
Някой, който те обича и няма да те загуби.
Тази, която ще бъде твоя жена. И нищо на света не може да промени това.
Нито хитрите плановете на Рамзес, нито лошите лъжи на Мемнет.
Мемнет винаги е била недоволна. Защо си толкова разстроена сега?
Защото тя говори против теб.
О, нека нейните заплахи бъдат заровени с нея.
Виж... нощта е с корона от звезди,
и тъмнината я загръща със забрава.
Да си поделим зваздите. Ще използуваме луната като скиптър.
- Парче плат от евреите! - Мемнет може би го е изпуснала.
Мемнет не беше еврейка. Защо тя ще държи това?
- Аз не знам. - Да, ти знаеш нещо.
Кажи ми.
Тя го носеше на Рамзес ...
- За да те погуби. - Да ме погу...?
Как Може Рамзес да ме погуби с парче плат?
Мойсей, защо ме разпитвш? Защо се интересуваш? Да!
Аз я убих. Какво значение има? Стотици роби умират всеки ден.
- Това вече е забравено. - Не, не е.
- Но какво общо има това с мен? - Това няма никакво значение за нас.
Но какво значение може да има?
Едно дете е било увито с него.
- Какво дете? - Бития го извадила от реката.
Мемнет е била с нея.
Какво е това дете?
Мемнет е мъртва. Никой няма нужда да знае кой си ти. Аз те обичам.
Ще убия който и да е, който застане между нас.
Значи я уби заради мен? Ако наистина ме обичаш, не ме лъжи. Кое е детето?
Прегърни ме.
Прегърни ме силно.
Ти не си роден като принц на Египет, Мойсей...
но като син на еврейски роби.
И ти вярваш на това?
Аз ще повярвам на каквото ти ми кажеш да вярвам.
Ако кажеш, че не си, аз ще вярвам, че не си.
Любовта не може да покрие истината, Нефертири.
Ти наистина вярваш, иначе нямаше да убиеш Мемнет.
Аз те обичам. Това е единствената истина, която знам.
Това дете от Нил има ли майка?
Мемнет я нарече Йохавед.
Ще питам Бития.
Как можеш да се съмняваш в мен?
Ти не се съмняваше, когато те държах за да направиш първата си стъпка.
Това е интрига, изплетена от Рамзес.
Рамзес ли изплете и това, майко?
Думата на твоята майка срещу парче плат - намерено от Мемнет?
Откъде знаеш, че е на Мемнет?
Кой друг? Мемнет се грижи за Рамзес.
Тя ще си плати за тези лъжи.
- Тя вече плати. - Мъртва ли е?
От ръката на Нефертири.
Остави настрана всички страхове и подозрения, сине мой.
Твоята дума ще бъде закон в Египет, когато станеш фараон.
Мемнет говорела за жена на име Йохавед.
Познаваш ли я?
Не.
Твое беше лицето, което видях за пръв път над моята люлка,
единствената майка, която съм имал.
Където и да отида и каквото и да трябва да направя,
аз винаги ще те обичам.
Колесницата ми. Отивам в Госен.
Колесница тук в Госен?
- Ти знаеш коя съм? - Беше много отдавна, царице.
Тези кои са?
Това, което остана от моите деца.
Искам да говоря насаме.
Защо ...?
- Защо дойдох тук? - Защото Мойсей ще дойде.
Моят син?
Не, моят син. И това е всичко, което той трябва да знае.
Моите устни могат да отрекат, царице, но моите очи никога.
Ще напуснете Госен още тази вечер.
Ние сме левити, пастири на Израил. Ние не можем да напуснем нашите хора.
Можехте ли вие да дадете на Мойсей всичко това, което аз му дадох?
Можехте ли да направите всичко това, което аз направих?
Аз му дадох трона на Египет.
- Какво можехте да му дадете вие? - Аз му дадох живот.
Аз му дадох любов! Твоята ръка ли беше, която бършеше сълзите му?
Твоето сърце ли беше, което тъгуваше за него?
Да. Моето сърце тъгуваше за него.
Моите ръце тъгуваха да го държат,
но аз не дръзнах дори да докосна края на неговото облекло.
Неговото наследство от мен можеше да бъде само мъка, бедност и камшик.
Не, аз няма да взема от него славата и богатството, които ти му даде.
И за това ще бъдете богато възнаградени.
Ти и твоето семейство ще бъдете извадени от Госен още тази вечер.
Без значение къде ще ни изпратите...
Ако Бог на Авраам има план за моят син,
той ще дойде за да го узнае и да го изпълни.
Елате, съберете нещата си. Ще ви дам каквото поискате.
Давам на теб и децата ти свобода.
Моята майка забрави ли? Само фараонът може да дарява свобода.
- Не влизай. Тук има само печал. - Успокой се, майко?
Проследих те, за да намеря тази жена, Йохавед...
Ти си жената, която беше хваната между камъните.
- Докато ти дойде. - Сине мой, ако ти ме обичаш...
Обичам те, майко, но аз твой син ли съм?
Или може би твой?
Не, ти не си мой син.
Ако вярваш, че мъжете и жените са като животни, които могат да бъдат карани под камшик,
ако се покланяш пред идоли от камък и златни изображения на зверове...
Тие не си мой син.
Моят син щеше да бъде роб...
Неговите ръце щяха да бъдат напукани и почернели от тухлите,
неговият гръб - белязан от камшика на надзирателя.
Но в неговото сърце щеше да гори Духа на Живия Бог.
С белязан гръб и напукани ръце ли печелите разположението на този бог?
Този Бог е надеждата за безнадеждните. Твоето място е в залите на двореца.
Ти си достигнал златните крила на слънцето.
Ти принадлежиш на мен, на Нефертири, на Сет. Ние те обичаме.
По малко ли обичат онези, които нямат надежда?
Ще се закълнеш ли в името на този Бог че не си моята майка?
Ние дори не знаем Неговото име.
Тогава погледни в очите ми и кажи, че не си моята майка.
О, Мойсей, Мойсей, аз не мога, аз не мога.
Аз съм твоя брат Аарон.
Аз съм Мариам, сестра ти.
- Аз съм вашия брат Мойсей. - Не! Станете, пригответе се за тръгване. Бързайте!
Те ще заминат. Тайната ще изчезне с тях.
- Никой няма да узнае този срам. - Срам?
Каква промяна има в мен?
Египтянин или евреин, аз все още съм Мойсей.
Това са същите ръце,
същото лице, което беше моето миг по-рано.
Миг по-рано, ти беше нейният син, силата на Египет.
Сега си мой син, роб на Египет. Няма никакъв срам в това?
Аз не се срамувам. Как мога да се срамувам от жената, която ме е родила?
- Или от тези, от които съм произлязъл? - Боже на бащите ни!
Мойсей, какво ще правиш?
Тук има връзка, която ме държи...
И аз ще остана тук.
- Мойсей... - За да намеря значението на това, което е.
Защо евреин... или всеки друг, трябва да бъде роб.
Оставете нещата си. Никъде няма да ходите.
Тя повече ли е направила за теб, отколкото аз?
Животът, който тя ще ти предложи ще бъде ли по полезен за робите?
Справедливоста и истината не могат ли да бъдат по добре изявени от върха на трона,
където всички хора могат да спечелят от твоята добрина... и сила?
Аз не знам каква сила чертае моя път,
но моите крака дойдоха при един път, който трябва да следвам.
Прости ми, Бития.
Боже на нашите бащи, Който поставяш край на робството на Израил,
благословена съм аз сред всички майки на земята...
Моите очи видяха избавителя.
Да не завързваш устата на вола, когато вършее
правейки слама за тухлите на Египет,
Нито щадете ръцете, които непрестанно отсяват житото на вятъра
и разделят пшеницата от плявата,
Пшеницата е донесена на гърбовете на безброй роби
От тежко натоварните лодки на Нил.
Непрестанно те носят долу снопи пшеница
И след това се връщат за повече.
Златна реколта за вършеене,
жито, за да храни господарите, горчивина за да храни робите.
И за да се хранят шахтите за тухли,
долу в безкрайната долина на труд и агония,
разтлала се миля след миля.
Пъкъл от тела, напръскани с кал,
където краката разбъркват глина и слама
в сместа за тухлите на фараона.
И навсякъде камшикът на бдителните надзиратели
е готов за да ужили гърбовете на уморените.
Остриетата раздробяват сламата,
мотиките цепят глината.
Един непрестанен цикъл.
Тъпчещи крака и неуморни ръце
размесват и оформят от глина тухлите
от които израстват огромните градове.
Ден след ден, година след година, век след век.
Робство без почивка, труд без възнаграждение.
Тези са децата на мъката,
измъчени, безнадеждни, потиснати.
И той отиде при своите братя и погледна към техните товари.
Водно... момиче!
Ето, ето вода.
Тежък танц старче.
Танцуваме го вече 400 години.
А това е жестоката музика.
И единственият освободител, който идва при нас е смъртта.
Връщайте се на работа, вие виещи мулета.
Ти си нов в шахтата.
Гърбът ти няма все още белези.
Ти носиш топла усмивка със студената вода.
Моята усмивка е за каменоделеца.
- Водата е за теб. - Благодаря ти.
Гласът ти ми е познат.
- Ти си...? - Един от многото ожаднели.
Ти там!
Ела тук.
Това е Бака, майсторът - строител.
- Мен ли вика или теб? - Ти! Момичето с водата! Аз съм жаден.
Той не е жаден за вода.
Красотата е просто проклятие за нашите жени.
- Вода, господарю. - Аз ще имам вино, виното на красотата.
Каква красота може господаря да намери в тези шахти за кал?
Цветето на лотуса цъфти в сивата кал на Нил.
- Тя ще бъде добра като слугиня в къщата. - Не ме отделяйте от моите хора!
Може да стане опасно.
Опасност от такива прекрасни ръце?
Има други ръце, достатъчно силни за да убиват.
Цветето от калта имало тръни.
О, моля, господарю Бака, аз ви моля.
Сълзи...
Когато ще бъдеш окъпани в благоуханна вода,
и твоите ръце ще бъдат галени от сладки масла
и твоята коса - сресана със сандалово дърво,
няма да има време за сълзи.
Тя не е достойна за теб. Нека моите очи...
Твоите очи, най-добре да намерят избавителя, Датан. Водете момичето.
Нека Божията ръка да го порази.
Танцувайте, лениви костенурки, танц!
Вие разяждате нашите тела, крадете надежда от нашите души.
Не трябва ли да се засрамите, че петните нашите жени?
Танцувай, квичаща коза!
Ние не сме животни, ние сме хора, направени по образа на Бог.
Това ще промени твоя образ.
Танцувай.
Продължавайте.
Оставете го или вие ще бъдете убити с него.
Няма да оставя човек да умре в калта.
Благодаря ти, сине мой.
Но смъртта е по-добра от робството,
моите дни са прекратени, а моята молитва - неотговорена.
Каква молитва?
Преди да затворя очите си, да видя избавителя,
който ще ни заведе към свободата.
Кой може да сломи силата на фараона?
Хвърлете тази мърша на лешоядите.
Ти, заеми неговото място.
И пръскайте сламата в калта, вие, кучета.
Стойте настрана, ти. Направете път.
Изчистете пътя.
Хайде, върнете се. Махнете се от пътя!
Имам нужда от друг гребец за моята баржа, някой силен роб.
- Твоята дума е нашата воля. - Големият там.
Ти!
Не, не този. Онзи най мръсния.
Да, онзи. Той е подходящ.
Ти!
Излез от шахтата!
Махнете се от пътя! Върнете се да работите!
Изчистете пътя!
Върнете се да работите!
Първият приятел на фараона, пазачът на кралския печат,
принцът на Мемфис, принцът от Тива,
възлюбеният на бог Нил, завоевателят на Етиопия,
пълководецът над пълководците,
командирът на египетската армия.
И мъжът на калта!
Това ли е, което искаше? Да бъдеш роб?
И защо не коленичиш в краката на принцесата?
Страхувам се, че шахтите за кал са вдървили колената ми, принцесо.
Да извикам ли пазачите?
- Мислиш ли, че те могат да ги превият? - О, Мойсей! Мойсей!
Ти, упорит, великолепен, възхитителен глупак.
Аз не коленича пред принцеса.
Не. Но ти коленичиш пред жена,
която се тревожи за теб ден и нощ откакто изчезна.
Какво е там в шахтите за кал, което те държи далеч от ръцете ми?
Моите хора.
Трябва ли да се въргаляш с твоите хора? Миришеш на тях?
Ако те са мръсни, то е от калта на робството.
Ако те мришат, то е със зловонието на несправедливостта.
- Върни се в палата. - И да крия истината от Сет?
Това, че съм евреин и син на роби.
Истината ще съкруши сърцето му
и ще изпрати Бития в изгнание или на смърт.
Спри да слушаш виковете на твоите хора.
Техният бог не чува вика им.
Рамзес ли ще го чуе, ако стане фараон?
Не. Той ще ги погуби в глината, която те оформят,
удвоявайки работата им.
Ами аз? Помисли за мен като негова жена.
Искаш ли да ме видиш в ръцете на Рамзес?
Не.
Тогава върни се при мен.
О, Мойсей! Боговете те определиха за величие.
Величието на твоето име ще продължи отвъд пирамидите.
Като фараон, ти можеш да освободиш твоите хора. Може да служите на какъвто бог искате,
стига аз да мога да боготворя теб.
Ще дойда при теб в деня на юбилея на Сет.
Ела с мен сега.
Не, любов моя.
Първо имам малко работа при майстора-строител.
Не, не, не, не, не.
Не червено с тази рокля.
Моите очи могат да бъдат по добре използвани другаде, господарю Бака.
Преди да си отидеш нека да погледнат това, което сметна за недостойно.
Кой щеше да позволи на красавица като тази да остане скрита?
Кой щеше да позволи такова цвете да се изгуби?
Датан, ти можеш да видиш само кал, така че, вземи мръсните и дрехи и върви.
Вървете, всички.
Знаеше ли, че тази златна мрежа е изплетена от черупките на миди?
- Моля те, позволи ми да си отида у дома. - Ти си у дома.
Вземи, опитай това.
Кръвта на тракийско грозде, виното на любовта.
Виното не може да промени моята любов.
Тогава твоята любов ще бъде моето вино.
Има пожар в постройката на колесниците!
Постройката на колесниците.
Пазачи! Пазачи! Донесете вода.
Датан, погрижи се. Пазачи, след него.
Дръпнете я извън бараката.
Махнете я настрана от къщата.
Не, твоите крила не трябва да бъдат опърлени, поне не с този огън.
- Джошуа! - Бягай! Пътят е чист.
Майсторът-строител няма да те последва.
Нито ти, каменоделецо.
Вържете го между колоните.
Вържете ръцете му здраво.
Сега ще умреш, каменоделецо.
Настигнете момичето
и не се връщайте без нея.
Ти, глупако!
Аз щях да я задържа за съвсем малко.
Тя щеше да се върне при теб - нека да кажем - по мъдра.
Сега, на кого да я върна?
Ти няма да бъдеш там, Джошуа.
Ти ме видя как карам моята колесница,
аз мога да ударя муха на ухото на моя кон без да наруша неговата стъпка.
Видя ме как използувам камшика.
Не отговаряш, Джошуа,
но ще започнеш.
Ще плачеш за милостта на смъртта.
Един ден ти ще чуеш вика на робите.
Но това не е този ден, Джошуа.
Твоят език е почти както и моето настроение.
За жалост сега ще трябва да убия толкова силен каменоделец.
- Смъртта ще донесе смърт, Бака. - Кой си ти?
Някой, който пита кое ти дава право да убиваш.
Правото на господар да убие който и да е роб.
- Убий мен, майстор-касапин! - Мойсей!
Защо направи това?
- Къде е Лилия? - Няма я.
Защо си облечен като роб?
Защо принца на Египет уби майстора-строител за да спаси един евреин?
Аз съм евреин.
Боже на Авраам. Четиристотин години чакахме.
Войниците на фараона няма да чакат толкова дълго.
Всемогъщият чу нашите викове.
Ти си избраният.
- Не знам нищо за вашия бог. - Той те познава.
Той те изпрати при нас. Ти не можеш да обърнеш гръб.
Ти ще ни избавиш. Божият пръст те е водил към нас.
- Къде открихте тялото? - Заровено в пясъка, господарю.
Това е ножа на Бака.
Нямаше никаква рана по тялото.
Бака беше силен мъж. Някой много силен го е убил.
Робът, Джошуа, е каменоделец.
Намерете ми този Джошуа.
Силата на Джошуа не уби майстора-строител.
Говори , ти който щеше да бъдеш моите уши.
Твърде много уши връзват езика.
Вървете. Всички.
Е? Кой го уби?
Аз съм беден човек, щедри господарю. Това, което ти нося струва много.
Аз ти платих много а ти не донесе нищо.
Сега аз ти нося света... сине на фараона.
Предлагаш ми света, когато не можеш да ми намериш дори избавителя.
Кой уби Бака?
- Избавителя - На гатанки ли си играеш с мен?
Не, господарю.
И този убиец е избягъл в далечна страна?
Не, господарю.
Назови го!
Някой, който се прави на принц и съдия над нас.
Ако той знаеше, че съм тук, щеше да ме убие.
Аз ще те обеся собственоръчно ако ми досаждаш още.
Има хора, които ще платят много за това, което очите ми видяха.
Ти се пазариш с мен?
Не, аз няма да се пазаря. Ето парите ти.
Но за десет таланти злато, аз ще ти дам богатството на Египет.
Дай ми свободата и аз ще ти дам скиптъра.
Дай ми Лилия и аз ще ти дам принцесата на твоето сърце.
Дай ми тази къща и аз ще ти дам трона.
Дай ми всичко, което искам...
или ми позволи да си тръгна.
Аз ще ти дам повече от позволение да заминеш.
Ще те изпратя там, където принадлежиш.
Аз съм за да ти служа, господарю.
Много добре.
Аз ще се пазаря с теб.
Ако това, което ми кажеш ме удовлетворява, аз ще ти дам цената.
В противен случай, аз ще ти дам това острие! Съгласен ли си?
Съгласен.
Избавителят...
е Мойсей.
Поеми дъх за последен път за да ми кажеш защо Мойсей или който и да е друг египтянин
ще иска да освободи евреите?
Мойсей не е египтянин.
Той е евреин.
Син на еврейски роби.
Ще ти платя цената.
Те се обзаложиха против мен.
- Два златни дебера срещу един. - Да. Аз заложих пет!
Ще изгубиш ако Мойсей ме кара да чакам още.
Аз удвоявам облога. Аз ще гледам за Мойсей, ти гледай танца!
Докато ти чакаш да почетеш Мойсей, аз ще почета юбилея на Сет...
с дар.
Странен дар.
Ти каза ако избавителя е мит,
- да го донеса в бутилка. - Бутилката е празна.
Да. Защото той не е мит.
- Ти откри човека? - Да, татко.
Сред коварство и измяна,
кръвта на твоя майстор-строител е на неговите ръце.
Да го призова ли на съда на фараона?
Призовете го!
- Доведете евреина.
Велики фараоне,
аз стоя в сянката на твоята справедливост.
Чия работа е това?
Аз те предупредих за неговата измяна.
- Измяна? - Прецени сега дали говоря истината.
Лошата звезда го предсказа
като разрушител на Египет и избавител на робите.
Това не е възможно. Принцът на Египет!
Той не е принц на Египет. Той не е син на твоята сестра.
Той е син на еврейски роби.
Говори...
сине.
Аз съм сина на Амрам и Йохавед. Еврейски роби.
Братко мой, аз бях, която те измамих, а не Мойсей.
- Той беше само дете. - Остави ме.
Не искам повече да виждам лицето ти.
Майсей, ела при мен.
Не ме е грижа за това, което си или което не си,
просто...
искам да чуя истината от твоите устни, дали си предател,
дали щеше да поведеш тези хора на въстание срещу мен.
Кажи ми, Мойсей. Аз ще ти повярвам.
Аз не съм този избавител, от който се страхуваш.
Неоходим е повече от един човек за да избави робите от робството.
Необходим е един бог.
Но ако аз можех да ги освободя,
щях да го направя.
Какво те обърна против мен?
От времето, когато моята сестра те постави пред мен, аз те обичах,
вдигнах те и те поставих пред моя собствен син,
защото видях в теб...
величие и достойнство повече от колкото във всеки друг.
Никой син не е получавал повече любов, отколкото ти.
И сега, защо ме принуждаваш да те погубя?
Кое е това зло, сторило това с теб?
Злото, което кара хората да правят от своите братя товарни животни,
да работят като роби и страдат в безсилна мъка,
да бъдат лишени от дух, надежда и вяра,
само защото са от друга раса и друга религия.
Ако има бог, той не иска това да бъде така.
Това, което направих, аз трябваше да го направя.
Така да бъде.
Това, което аз правя сега...
аз съм принуден да го направя.
Не! Не!
Рамзес...
Египет ще бъде твой.
Чуй това, което ще ти кажа, Рамзес.
Когато премина реката на смъртта, ти ще бъдеш фараон на Египет.
Закорави себе си към подчинените си,
нямай вяра в брат,
нямай приятел,
не се доверявай на жена.
Аз защитих безпомощния,
нахраних сирака.
Велики фараоне!
Този, който ядеше моя хляб и ме наричаше татко...
искаше да вдигне бунт против мен.
Каква смърт ще заповядате за него?
Аз не мога да я изговоря.
Ти реши..
Аз не мога да живея, ако ти си мъртъв!
Краката на един еврейски роб не са най-доброто място
за следващата кралица на Египет.
Отведете го.
Не гледайте към предателя.
Нека името на Мойсей бъде заличено от всяка книга и всеки свитък,
Изтрито от всички стълбове и обелиски,
премахнато от всеки паметник на Египет.
Нека името... Мойсей...
да не се споменава и да не се чува...
да бъде напълно заличен спомена за него....
завинаги.
Не... Мойсей.
Аз съм, който ще притежавам всичко от нея.
Ти мислиш, че когато си в моите ръце, ще виждаш неговото лице?
Да. Само неговото лице.
Аз те победих в живота. Ти няма да ме победиш със своята смърт.
Смъртта погубва в пустинята всяко желание.
там не страдат от жаждата на страстта
или влечение по изгубена любов.
Но ти, евреино, ще изтърпиш всички тези неща...
- чрез живеене. - Ще му позволиш да живее!
Аз няма да го направя мъченик,
за да дойде като фантом между нас в нощта.
Да, сладурче. Аз ще му позволя да живее.
Мрак...
само ти ще го притежаваш.
От там където го изпращам, няма връщане.
И ти никога няма да знаеш,
дали той не е намерил утеха в прегръдките на друга жена.
Сега, се погледнете за последен път.
Сега погледни, Абирам, управителя на Госен.
Датан, братко, ти имаш благоразположението на боговете.
Аз предпочитам признателността на принца.
По-близо.
Да. Прекрасно.
Не това пурпурното цвете.
Чистотата на бялото...
ще охлади руменината на твоите бузи.
Оставете ни. Всички. Ти, също, братко.
Продължете да свирите... но в къщата.
Да. Това е по-добре.
Цвете зад цветето.
Датан, ако се боиш от Бога, пусни ме да си вървя.
Аз съм тук, момиче, защото аз не вярвам
в един изоставен в шахтите за кал бог и неговия пророк.
Аз просперирах защото се покланях ниско пред египтяните,
сега египтяните се покланят ниско пред мен.
Джошуа те искаше,
Бака те искаше,
но сега принадлежиш на мен,
дар от Рамзес.
Аз ще се поклоня пред теб, Датан,
аз ще работя с ръцете си за теб.
Но моля...
моля, не ме засрамвай пред моя Господ.
Твоят господар е управителят на Госен.
Каква разлика за моя срам?
Няма разлика за теб,
но за осъден роб като Джошуа...
Може да има разлика между смъртта върху копията
или живот в медните мини на Синай.
Какво ще направиш за да повлияеш върху милосърдието на господаря си?
Каквото и да е, Датан.
Каквото и да е.
Джошуа винаги ще ти бъде признателен...
мое малко цвете.
Неговата съдба ще е по-добра отколкото тази, която очаква Мойсей.
Робът, който щеше да беше цар.
Офицер. Тържествената мантия.
Неговата майка я остави в затвора, преди да умре.
Това ще ти послужи като наметало.
Ще имаш нужда от скиптър.
Дай ми тази тояга.
Това е твоят скиптър,
а това е твоето кралство...
на скорпиони, кобри и гущери.
Освобождавай ги, ако искаш. А евреите остави на мен.
Дайте на този принц на Израил дажбата за един ден хляб и вода.
Но той има много дни за да пресече тази пустиня, ако може да я пресече изобщо.
Аз те предавам на твоя еврейски бог, който няма име.
Ако умреш, то ще бъде от неговата ръка, не от моята.
Сбогом, мой бивши братко.
В унищожителната пустиня,
човекът, който се движеше с царе сега ходи сам.
Откъснат от върха на царската слава,
лишен от всякакъв ранг и земно богатство.
Един изоставен човек без страна, без надежда.
Неговата душа е объркана, горещите ветрове и вилнеещите пясъци,
го шибат с яростта на камшика на надзирателя.
Той е воден напред, винаги напред
от неизвестният Бог
към една неизвестна земя.
В разтапящата пустиня Син,
където стражи от гранит стоят като кули на смъртта,
за да спират неговия път.
Всяка нощ носи прегръдка на самотата.
В подиграващия се шепот на вятъра
той чува ехтящите гласове на тъмнината.
Неговото измъчен ум се чуди дали се обаждат в паметта му дните на минали триумфи
дали това е лошо предчувствие на следващи бедствия...
или горещият дъх на пустинята разтапя неговия разсъдък в лудост.
Той не може да охлади изгарящата целувка на жаждата върху устните си,
нито да намери сянка от опърлящата ярост на слънцето.
Всичко околовръст е опустошение.
Той не може нито да благослови нито да прокълне силата, която го движи,
защото не знае откъде идва тя.
Усещане, че може да бъде по-ужасно да се живее отколкото да се умре,
той е воден нататък чрез горящия дъх на пустинята,
където святи мъже и пророци са били изчиствани
за великата цел на Бога.
Докато, най-после, в края на човешката сила,
паднал в прахта, от която е взет,
металът е готов за ръката на Създателя.
И той намери сила от палмата, заредена от плод
и животворящата вода, идваща от кладенеца на Мадиам.
- Ех, ако овцете бяха мъже! - Неженени мъже!
- Вие можете ли да мислите за нещо друго? - Не знам. Никога не съм опитвала!
Нямаше нужда да си боядисвате ноктите. Няма нито един мъж от тук до Хорив.
- Какво има, Сепфора? - Какво гледаш?
- Един мъж. - Какво?
- Само един? - Хубав ли е?
- Вижте сандалите му! - Египтянин!
- Неговия плащ не е египетски. - Кой го е грижа?
- Изял е цял куп фурми! - Може ли да е опасен?
- Вие сигурни ли сте, че е жив? - Надявам се да е така!
Погледнете. Имаме голям проблем.
Амаличаните.
- Аз ще говоря с тях. - Разговор? По добре пригответе камъни!
- Ние изтеглихме тази вода! - Разкарай се от пътя, момиче!
Това е кладенеца на Йотор, нашия баща. Това е неговия знак, точно тук!
Нашите кози не познават вашия баща!
- Знакът на Йотор е на кладенеца. - Те не могат да четат!
Нито ние можем!
- Той е господарят на Мадиам! - Тогава кажете му да роди синове!
Те ще бъдат първи, защото са изтеглили водата.
Непознатият е мъдър... и силен.
Махнете козите си докато овцете се напоят.
Ние трябва да изтеглим вода за теб и да умием прахта от краката ти.
Нека първо да му махна сандалите!
Никога загубена овца не е имала толкова много овчари.
- Нямаме кърпа. - Моят воал ще послужи.
Позволи ми да налея водата!
- Вие ще ме къпете ли или ще ме давите? - Аз ще го държа!
Истина ли е, че египетските момичета рисуват очите си?
Да. Но много малко имат толкова красиви очи като вашите.
И коя...? Кое е смелото момиче, което застана против амаличаните?
Това е Сепфора. Тя е най-старата.
Виждам, че вече сте си разделили непознатия.
Ще го поканя да ни гостува.
- Нашият баща е Йотор. - Той е господар на Мадиам.
Бъди благословен, страннико.
Аз съм Мойсей. Син на Амрам и Йохавед.
Здраве, просперитет и живот на теб, Йотор от Мадиам.
Сепфора ми разказа за твоята доброта.
Да разчупим хляба, докато тя донесе месо.
Ти идваш отдалеч.
- От Египет. - През пустинята? Пеша?
Този, Който няма име, навярно е водил стъпките ти.
Няма име? Вие бедуините познавате Бога на Авраам?
Авраам е баща на много народи.
Ние сме децата на Исмаил, неговият първороден.
Ние сме послушни на Бога.
Моите хора гледат към него за избавяне,
но са все още в робство.
Утре отиваме към високите пасбища под свещената планина на Бога,
моята палатка ще да бъде щастлива ако се присъединиш.
Аз съм непознат в чужда земя,
нямам богатство и никакви умения като овчар.
И смъртта е... която ще даде покой на роб-беглец.
Роб?
Не и сред нашия народ. Ти имаш мъдрост, нямаш нужда от нищо повече.
Те са седем и ще те научат на овчарския занаят.
- Сепфора е най голяма. - Можеш да научиш много от нея.
Ще остана в тази земя.
- Днес той спи. - Кой спи?
Този, Който няма име.
На тази планина ли живее?
Синай е неговото високо място. Неговият храм.
Ако този бог е Бог,
Той щеше да живее на всяка планина, във всяка долина,
нямаше да бъде само Бог на Израил или Исмаил,
просто на всички.
Той е създал всички хора по Свое подобие
И е казал , че ще обитава във всяко сърце, във всеки ум....
във всяка душа.
Аз не знам за такива неща.
Но аз наистина знам, че планината тътне когато Бог е там,
планината трепери и облаците са червени като от пожар.
Някой качвал ли се е на планината за да го види?
Никой човек не се е качвал по склонове на Синай.
Защо искаш да го видиш, Мойсей?
За да разбера кой е той
И ако той е Бог, да разбера защо не чува виковете на робите.
Мойсей, ще умреш ако видиш лицето му.
Мнозина от моя народ умряха защото Той е отвърнал лицето си?
Може ли човек да съди Бога?
Не, Мойсей. Ние не можем да разберем напълно Неговото намерение.
Дори Исмаил не знаеше, че Бог го заведе в пустинята,
за да бъда баща на един народ.
Не ти ли е достатъчно да знаеш, че Той те спаси от гнева на фараона?
Откъде знаеш?
Ти ходиш като принц и се биеш като войн.
Идваха вести от керваните
за онова, което става в Египет.
Това не е скиптърът на принц...
просто тояга на скитник.
Тогава почини си от скитането.
Моят баща има много стада
и никакъв син за да ги наглежда.
Тук ще намериш мир за духа си, Мойсей,
в нашите палатки под свещената планина.
Вие имате силна вяра в този Бог,
но, за моя дух няма мир,
докато не чуя вестта на Бога...
от самия Него.
Бих искала всеки ден да беше празник на стригачите!
И всички мъже да те следват като овце за стригане!
- И един щеше да е достатъчен! - Ако беше Мойсей!
Никога досега не сме получавали по добра цена за вълната.
Мойсей продаде всичко за много добра цена.
Неговите съвети са много полезни.
Мирът да бъде с вас, старейшини от Синай.
Защо си облечена по този начин?
Няма ли да танцуваш с нас?
Не, няма да танцувам.
Няма да бъда показвана като екзотична стока
пред Мойсей или пред който и да е друг мъж.
Тази вечер аз ще наглеждам овцете.
Не трябва да се смеете. Иначе Мойсей няма да ви избере!
Мойсей вече не ще бъде странник сред нас.
- Дай му от нашите стада. - Или му позволи да си избере.
Аз ще му дам да си избере от моите седем дъщери за жена.
Сянката на моята мъдрост избяга,
може ли мъж да избере измежду звездите на небето?
Помисли добре, докато те танцуват. Конаб, удари лъка.
- Приятна задача. - Действително!
Сватбен шал. Избери една, не всички.
Един шал, една жена. Твоят избор до живот.
Добра цена наистина.
- Коя е, Мойсей? - Коя ще бъде?
Направи своя избор, Мойсей.
Това е градина с много цветя.
Бих желал, ти да имаше моите години, а аз да имах твоя избор.
В палатката на Йотор, там е достойнство, чест, свобода...
и красота.
Всеки мъж би бил щастлив от този извор на живот,
но моето сърце е все още затворник на миналото.
Аз... Аз не мога да избере сега.
- Бъдете благословени, старейшини от Синай. - Нека Бог да води твоето сърце.
Мойсей...!
Тази вечер Той е буден.
Коя от моите сестри избра?
Не направих избор, Сепфора.
Тя е била много красива, нали?
Тази жена от Египет, която е оставила белега на своята любов.
Кожата и е била бяла като извара,
нейните очи, зелени като кедрите на Ливан.
Нейните устни, като рубин,
като гръдта на гълъб, са били меки ръцете и,
и виното на желанието е било в нейните вени.
Да. Тя беше красива...
Като скъпоценен камък.
Скъпоценният камък има блясък като огън... но не дава топлина.
Нашите ръце не са толкова меки но те могат да служат,
нашите тела не са така бели, но те са силни.
Нашите устни не са парфюмирани...
но те говорят истината.
Любовта не е изкуство за нас,
тя е живот.
Ние не сме облечени в злато и хубав ленен плат,
сила и чест са нашето облекло.
Палатките ни не са залите с колони на Египет...
но нашите деца живеят щастливо в тях.
Ние не можем да ти предложим много...
но ние ти предлагаме всичко, които имаме.
Аз нямам малко, Сепфора. Аз нямам нищо.
Нищо за някои е повече от злато за други.
Ти ще запълниш празнотата на моето сърце.
Аз никога няма да мога да запълня цялото, Мойсей,
но няма да ревнувам от спомените.
Нека боговете да те благословят,
когато ще се присъединиш към тях в земята на мъртвите.
Старият бърборко.
Защо е тази врява.
В края на краищата, смъртта е част от живота.
Ти няма да умреш.
Ти ще надхитриш смъртта така, както ме надхитряваше при играта на хрътки и чакали.
Страхувам се, че тя няма да ми позволи да я измамя.
Ти ще бъдеш фараон при залез, Рамзес.
Надявам се, че си доволен... най-после.
Аз съм доволен да бъда твой син.
Ти възстанови величието на Египет,
аз ще правя това величие страшилище за всички народи.
Никакво съмнение, никакво съмнение. Ти можеш да постигнеш каквото и да е...
с твоята арогантност.
Не се изразходвай, велики,
скъпи фараоне.
Защо, мила?
Ти си единственото нещо, което съжалявам че напускам.
Ти беше моята радост.
А ти, моята единствена любов.
Сега ти хитруваш.
- Имаше и друг. - Да.
Зная.
Аз също го обичах.
С последния си дъх, ще наруша моя собствен закон
и ще изговоря името ...
Мойсей.
Соколът отлетя към слънцето.
Малкото момче умря ли в пустинята, татко?
Не. Бог заведе Исмаил и неговата майка, Агар, в добра земя.
Същият Бог, който живее на планината?
Да, синко.
Майка ти те вика.
Тук!
Мойсей! Има мъж сред овцете!
Ти остани тук...
Остани тук докато майка ти дойде.
В цепнатината, зад скалата.
Твоите очи са толкова остри колкото и красиви.
Токар!
Сетафт! Върнете се!
Сетафт, назад!
Спрете!
Спри, Токар!
Слава на Бога, че те намерих!
Джошуа?
Ние те мислихме за мъртъв.
В медните мини, живите са мъртви.
Сепфора! Донеси вода.
Как ме намери?
Търговец, купуващ мед те видял в палатката на Йотор.
Тук, ти също ще намериш мир.
Мир?
Как може да намериш мир,
когато Рамзес изгражда градове, напоени с кръвта на нашите хора?
Ти трябва да ги изведеш от Египет!
Бог направи завет с Авраам, че Той ще води народа си.
Аз божията ръка ли съм?
- Сепфора, дай му вода. - Вода! Благословени да сте!
Слънцето на пустинята е опърлило ума му.
Неговото име е Джошуа.
Веднъж убих, за да може той да живее.
Те казаха, че са те осъдили, но аз знаех, че ти си избран
да вземеш божия меч в своята ръка!
Аз не съм човекът,
аз съм овчар със стада...
Онази светлина на планинския склон...
Виждате ли онзи странен огън?
- Храст, който гори? - Не.
Той е в пламъци но не изгаря.
Сепфора, вземи го. Дай му храна в нашата палатка.
Аз ще отида да видя това нещо.
Аз съм тук.
Изуй обувките си,
защото мястото на което стоиш е свято.
Аз съм Бог на твоя баща.
Бог на Авраам,
Бог на Исак и Бог на Яков.
Господи...
Господи, защо не чуваш виковете,
на твоите деца в робството на Египет?
Аз видях нещастието на моите люде, в Египет
и чух техния вик поради неприятелите им,
защото Аз зная тяхната мъка.
Затова, ще те изпратя, Мойсей, при фараона,
и ти ще изведеш моите люде от Египет.
Кой съм аз, Господи, за да изпратиш мен?
Как мога аз да изведа този народ от робството?
Какви думи мога да кажа, че да ме послушат?
Аз ще те науча какво да говориш.
И когато изведа народа Си от робството,
те ще Ми послужат на тази планина.
Ще поставя закона Си в техните сърца.
И в умовете им ще го напиша.
Затова сега, върви.
И аз ще бъда с тебе.
Но ако аз кажа на твоите люде,
че Бог на бащите им ме е изпратил,
те ще ме попитат, "какво е Неговото име?"
И как ще им отговоря?
АЗ СЪМ ...
Кажи им,"АЗ СЪМ" ме изпрати при вас.
Забранена ли е свещената планина за хората?
Да. И аз се страхувам за него.
Тогава той е повече от човек, погледни...
Виж лицето му.
Той е видял Бога.
Мойсей... твоята коса... Твоите сандали.
Аз стоях на свята земя.
Можеш ли да ни разкажеш, Мойсей?
Моите очи не можеха да гледат на Него.
Той говореше ли?
Той разкри словото Си на ума ми.
И Словото беше Бог.
Той като човек ли говореше?
Той не е плът но Дух.
Светлина на Вечен Разум.
И аз знам, че Неговата светлина е във всеки човек.
Той поиска ли нещо от теб?
Да отида в Египет.
Ти си Божият вестител! Той определи деня на избавянето.
Аз ще приготвя вода и хляб, които можем да вземем.
Но в Египет ти можеш да намериш смъртта си.
Ако това е Неговата воля.
Където Той те изпрати, и аз ще дойда.
Твоят Бог е и мой Бог.
Аз ще доведа още мъже, ще вземем мечове!
Не чрез оръжия Той ще освободи народа си,
на чрез жезъла на овчар.