Някъде извън Вавилон 538 г. пр. Хр.
Господи, чаках Те да ни изведеш от Вавилон,
защото аз бях още момче, когато дойдохме тук.
Поколението, което Ти съгреши, вече го няма
и сега децата на децата им копнеят да видят дом,
който никога не са познавали.
Ти Си казал чрез Своя пророк Еремия:
"Като се изпълнят 70 години във Вавилон,
Аз ще ви посетя и ще изпълня благото Си слово към вас,
като ви върна в това място."
Сърцето ми се вълнува,
защото сега това време дойде.
Книгата на Данаил
Често стар човек, който идва неканен, е глупак.
По-рядко идва като убиец.
Вероятно глупав убиец.
Прости ни, царю мой.
Знаеш ли към кой се обръщаш?
Той е цар на Вавилон,
владетел на четирите краища на земята,
Куруш, на стар персийски език.
Той се възползва от битките
за първородството, което иначе щеше да му бъде отказано.
Той е Кир Велики.
Оставете ни.
Кой си ти, стари човече?
Аз съм Данаил от Венианимовото племе,
пленено преди почти 70 години от Навуходоносор.
Царю мой, слушал съм за този човек.
Слугувал е добре на Дарий след като завладя града в твое име.
Казва се, че е прекарал една нощ в рова на лъвовете.
Зверовете не са го докоснали.
Вярно ли е това?
Да, така е.
Вече зная кой си. Кажи ми защо си тук.
Искам да ти разкажа една история,
история за четири царя:
един велик, един глупав, един, който бе излъган
и един, за когото е определено да се счита за мъдър през
всички оставащи векове на света.
Истории на въображението ти?
Не, царю, аз ще говоря само истината
и ако ти не жeлаеш да я чуеш,
трябва да ми заповядаш да замълча.
Ела.
Ти ще ни забавляваш, докато се храним.
Моля.
Царю мой, очакват ни във Вавилон тази вечер.
Дворецът ще бъде там сутринта.
Както желаеш.
Не мога, о, царю.
Царю, евреите ядат и пият само тяхна си храна,
която се приготвя по техните обичаи.
Ако приемат, дори от ръката на царя,
ще се осквернят.
Ти ми обеща история, дори четири.
Забавих пътуването си, за да ги чуя.
Ще ги чуя сега.
Така да бъде, господарю мой.
Първият цар, за който ще говоря е Навуходоносор,
Цар на Вавилон.
Когато бях още момче,
той завладя Асирийската империя,
древният враг на моя народ,
но унищожението на враговете на Израел не донeсе облекчение
защото в третата година на управлението на Навуходоносор,
той обърна поглед към Ерусалим и го обсади.
И Господ предаде Царят на Юда в ръката му,
заедно с военачалниците, благородниците и управителите.
Първият цар
Когато изгнаниците пристигнаха във Вавилон,
Навуходоносор заповяда на Асфеназ, началник на скопците,
да избере някои от израилтяните,
от царския род и от благородните,
юноши без никакъв недостатък,
които проумяваха всяка мъдрост, вещи във всяко знание,
един, от които бях аз.
О, Господи,
Тежко съгреши ерусалимската дъщеря.
Стана като вдовица великата между народите столица.
Оная, която беше княгиня между областите, стана поданица!
Младенците й отидоха в плен пред противника.
Окото ми пролива сълзи,
защото Ти, Господи, си праведен,
а ние се възбунтувахме против Тебе.
Утеши ме, о, Господи.
Утеши мен и братята ми и обнови нашия дух.
Ерусалим ми липсва.
И на мен.
Чувствам, че никога вече няма да видим Ерусалим.
Вярвайте, братя мои.
Едва сега започвам да изучавам
но тук...
Пророкът Еремия, син на Хелкия,
е написал, че ние ще слугуваме на царя на Вавилон
седемдесет години.
Седемдесет години е дълго време
като наказание за греховете ни.
И дори и да оцелеем,
ще бъдем много стари.
Наистина много стари.
Повикани сте за хранене.
Защо взеха само 10000 от нас
и са изоставили останалите от народа ни?
Да, вижте кои са избрали.
Учените, князете, военачалниците ни
и нашите семейства.
Това е вавилонския начин на завоевание.
Ако премахнеш водачите,
останалите лесно могат да бъдат управляване.
Те промениха имената ни, за да забравим Бога си,
и дрехите ни, за да изглеждаме като тях.
Те промениха всичко за нас.
Трябва да си обещаем
никога да ставаме като тях.
Братя мои, такова обещание е безполезно,
защото ние сме просто човеци.
Това, което трябва да обещаем е винаги да обичаме нашия Бог
и да Му бъдем покорни.
Като правим това, външният ни вид няма да има значение.
Оставете го тук.
Господарю надзирател, позволи ми да те попитам.
Какво е това месо?
От къде е и как е било убито?
Говедата са от царското стадо.
Угоени са по поречието на реката
и са удушени пред олтарите на Мардук,
и месото им е занесено в кухните.
Свинете са от царската ферма.
Хранени са с подбрана храна
и се говори, че царския екзекутор връзва краката им
с вътрешностите на жертвите си,
за да могат царските избраници да пируват и се подсилват
с плътта на неговите врагове.
Смята се за най-големия деликатес.
Вероятно за някои, но не и за нас.
Забранено ни е да го ядем,
защото Всемогъщият ни е заповядал:
"Свинята е нечиста.
От месото на тия да не ядете, и до мършата им да не допирате
Нито можем да ядем нещо, принесено в жертва на богове,
освен на нашия.
Но царят не може. Той няма да промени обичаите,
за да отговори на желанията ви.
Трябва да знаете това.
И няма да го молим да прави това.
Но вие трябва да ядете.
Аз съм поставен да се грижа за вас.
Ако се види, че отслабвате,
страхувам се какво може да направи моя господар, царят.
Той ще вземе главата ми.
Ние не искаме това.
Затова, опитай слугите си.
10 дни не ни носи нищо освен зеленчуци за ядене
и вода за пиене.
Тогава сравни вида ни
с този на другите юноши, които ядат царската храна.
- Десет дни? - Десет дни.
А какво ако вашия вид се намери недостатъчен?
Тогава ще правим това, което пожелаеш.
Молбата ви е била любезна.
Изненадан съм, че е била уважена.
Не се съмнявам, че Господ благоразположи сърцето си
да чуе нашата молба.
В края на десетте дни
другарите ми и аз изглеждахме по-здрави и подхранени
от младите мъже, които се хранеха с царската храна.
Началникът на скопците ни позволи да продължим
да отказваме виното и отбраната храна
и ние останахме неосквернени.
Времето на нашето учение вървеше бързо.
През тези много години, живяхме в чужда земя,
говорихме чужд език
и живяхме под чужд цар.
Въпреки това, сърцата ни принадлежаха само на Бог.
И в края на това време моите другари и аз
бяхме представени пред самия Навуходоносор.
Царският палач Ариох ще бъде в стаята.
Ако се намерите недостойни,
ще бъдете екзекутирани на място,
както и аз.
Господарю, царю, представям ти князете на Юда,
пазени от десницата на милостта ти
и обучени от левицата на мъдростта ти.
Те идват пред теб за преценка на тяхното обучение.
Те са Валтасасар, Седрах,
Мисах и Авденаго.
Кой съм аз?
Ти си Навуходоносор,
син и наследник на Набополасар, цар на Вавилон.
Ти унищожи Ниневия Велика,
столицата на Асирия
и взе от ръката й скиптъра на нациите.
Ти си командир на командирите и цар на царете.
От изгрева на слънцето до залеза в западното море
и под небето няма никой по-могъщ от тебе.
Ти, излез напред.
Защо да позволя на
синовете на бившите ми врагове да слугуват в моя двор.
Защото си пощадил живота на нашия народ,
който бе предаден в ръката ти
и защото словото на пророк Еремия
дойде до нас казвайки:
"Така казва Господ на Силите,
Израилевият Бог, на всичките пленници, които Аз съм направил
да бъдат закарани пленници от Ерусалим във Вавилон:
Постройте къщи и живейте в тях,
насадете градини и яжте плода им,
вземете жени и народете синове и дъщери...
...търсете мира на града
гдето ви направих да бъдете закарани пленници,
и молете се за него Господу;
понеже в неговия мир ще имате и вие мир."
Това е добро.
Сега дори и вашият Бог ви заповядва да ми служите.
Нямам нужда от кученца в скута ми.
Ще се осмелите ли да ми кажете истината,
дори и да знаете, че няма да ми хареса?
Господарю, царю, трябва да е така.
Аз ще говоря само истината
и когато не желаеш я чуеш,
не ме питай нищо.
Отсъждам ги за достойни.
Напишете имената им в Книгата на мъдрите.
Въпросите на Навуходоносор са показали мъдрост.
Някогашният враг може да бъде добър съветник.
Ако може да им се има доверие.
А мъдрият цар е в състояние да избере на кого да се довери.
ти не си ли Крез,
някогашен цар на Лидия
и някога най-богатия човек на света
чието име само означаваше богатства
които никой не може да си представи?
Аз съм този.
Доверявайки се на оракула на Делфи
отидох на война с Кир и бях победен.
Кир пощади мен и семейството ми.
Аз съм вечно благодарен.
Достойните съветници наистина са рядкост
и Навуходоносор разбра това във време, когато
неговите Вавилонски съветници, магьосниците му
вещери, чародеи и астролози
не можеха да му помогнат.
Не!
Какво има, царю мой?
Извикай съветниците ми.
Магьосниците, чародейците или астролозите?
Всички!
О, царю.
Най-мъдрите ти поданици пристигнаха.
Заповядай и ще бъде направено.
Имах сън, който ме тревожи.
Трябва да знам какво означава.
О, царю, кажи на слугите си твоя сън
и ние ще ти го разтълкуваме.
Не.
Какво полза имам от мъдреци, които не са мъдри?
Астролози, които не прочитат нищо по звездите.
Магове, които правят детски номера.
Магьосници, които не гадаят нищо, освен каквото им кажа.
Не, достатъчно е на царя да сънува сънищата си.
От вас зависи да ги разберете и да разтълкувате.
Но, господарю мой, само ако ни разкажеш съня си,
ние ще го разтълкуваме, какво винаги сме го правили.
Винаги.
Зная, че се опитвате да спечелите време
или да ме излъжете да ви открия какво видях.
Така или иначе, няма да направя нищо.
Няма никой на земята, който да извърши желанието на царя.
Никой цар не е искал подобно нещо до сега.
Само боговете могат да знаят тези неща.
И когато ги питаме, те не отговарят.
Ами, предлагам ви да опитвате да ги накарате да отгворят,
или ги молете да ви дарят с необходимите умения
да го разгадаете сами.
Аз съм цар и се заклевам, че когато слънцето изгрее
и ако сънят ми не ми е разказан
заедно със значението му,
ще станете толкова по-ниски, колкото са дълги главите ви.
Можете да се оттеглите.
Сега!
Господарю, Асфеназ, вярно ли е това?
Вярно е.
Защо царят издаде толкова жесток указ?
Защо не дойдеш с мен и да го попиташ лично?
- Господарю, царю. - Какво?
Валтасасар поиска аудиенция.
Говори!
О, царю, да си жив до века.
Чух за твоя указ
и разбирам, че ще падна под острието,
ако сънят ти не се разкаже и разтълкува.
Моля само за повече време да се оттегля за малко
с моите приятели, за да се молим на нашия Бог
и да видим дали Той ще ни изяви съня ти.
Времето е определено. Не може да се променя.
Присъдата трябва да се извърши при изгрев слънце.
Можеш да се оттеглиш, стига да се върнеш на разсъмване,
защото съдбата ти и на другите
е една и съща.
Когато се върнеш, върни и твоите другари с тебе.
Да изпратя ли пазачи с тях, царю мой?
Не.
Не, ако казва, че ще се моли, ще се моли, няма да избяга.
Поне за това съм сигурен.
Дори и да бяхме избягали от града,
целият свят щеше да е срещу нас.
Не че имаше значение,
Бях дал съм дума и възнамерявах да я спазя.
Бях се молил и надявал отговорът да дойде.
Приготви се да вържеш затворниците.
Щом слънцето изгрее не може да има забавяне.
Доведете съветниците!
О, царю, да си жив до века.
О, царю, не екзекутирай тези мъже, умолявам те,
Валтасасаре, смъртта е надвиснала и над теб,
освен ако не знаеш съня ми и можеш да го разтълкуваш.
Разбрах го и ще го направя.
Да бъде благословено името Божие от века и до века;
Той дарява мъдрост на мъдрите и знание на разумните.
Той открива дълбоките и скрити неща;
и ми откри всичко, което ти искаше,
защото ми яви видението на царя.
Тогава говори!
Докато си на леглото си о, царю, си видял
и ето голям образ,
който е бил велик.
Главата на тоя образ и била от чисто злато,
гърдите му и мишците му от сребро,
коремът му и бедрата му от мед,
краката му от желязо,
нозете му отчасти от желязо, а отчасти от кал.
Ти си гледал догдето се е отсякъл камък,
не с ръце,
който е ударил образа в нозете му, от желязо и кал,
и ги е строшил.
Тогава желязото, калта, медта, среброто и златото
са се строшили изведнъж,
и са станали като прах и за тях не се е намерило място.
Камъкът, който ударил образа, е станал голяма планина
и е изпълнил целия свят.
Ти направи това, което ми казваха, че е невъзможно.
Тайната ми беше открита,
не защото аз съм по-мъдър от другите,
но защото Бог иска
да разбереш значението на съня.
Ти знаеш съня ми, като че ли ти си го сънувал.
Какво означава?
Царю, ти си цар на царете,
на когото небесният Бог даде царство
и сила, могъщество и слава.
Той е дал човечеството в ръката ти.
Поставил те е господар на всички народи.
Ти си онази златна глава.
И подир тебе ще се издигне друго царство
по-долно от твоето,
и друго трето царство от мед,
което ще обладае целия свят.
Ще се издигне и четвърто царство яко като желязо,
понеже желязото строшава и сдробява всичко.
А понеже си видял
нозете и пръстите отчасти от грънчарска кал
и отчасти от желязо,
това ще бъде разделено царство
както желязото не се смесва с калта.
И в дните на ония царе
небесният Бог ще издигне царство,
което до века няма да се разруши,
но то ще строши и довърши всички тия царства,
а само то ще пребъде до века.
Всемогъщият е показал на царя
какво има да стане в бъдеще.
Сънят е верен
и значението му е достоверно.
Аз съм главата от злато?
Да, о, царю, ти си главата от чисто злато.
Наистина вашият Бог е Бог на боговете
и Господ на царете и откривател на тайни.
Принесете на този човек принос и кадения!
Тогава царят ме постави управител
над цялата вавилонска област.
И по моя молба той постави
Седрах, Мисах и Авденаго над работите на областта.
Цар Навуходоносор направи златен образ 60 лакти висок.
Беше заповядано на всички да паднат и да се поклонят.
Всички сториха според заповедта, освен трима.
- Царю. - Да си жив до века.
Само един момент от скъпоценното ти време.
Като твои верни слуги
ние знаем указа, че всеки при звука на тръбата пада
и се покланя на образа ти.
Но тези юдеи, които си поставил
над работите на вавилонската област
не те зачетоха.
Никой.
Дори не се покланят на боговете ти
и на златния образ, който си поставил.
На нищо.
Вярно ли е?
Отказали сте да се поклоните на образа ми?
О, царю, на нас не ни трябва да ти отговаряме
за това нещо.
Така ли?
Тогава ще бъдете хвърлени в огнената пещ
и кой е оня бог, който ще ви отърве от ръцете ми?
Ако ни хвърлят в огнената пещ,
нашият Бог ще ни избави.
Но ако не, пак да знаеш, царю,
че на боговете ти
няма да служим и на златния образ...
Достатъчно!
Осмелявате се да ми се противите?
Нагорещете пеща седем пъти повече.
Вържете ги и ги хвърлете в огъня!
Не хвърлихме ли всред огъня трима?
Вярно е, царю.
Ето, виждам четирима
и четвъртият...
четвъртият по изгледа си прилича на син на боговете.
Огънят не е наранил телата ви.
Дори и един косъм не е изгорен.
Дрехите ви, дори нямате аромат на огън по вас.
Благословен да бъде вашия Бог,
който изпрати ангела си и избави слугите си.
Уповахте на Него.
Не послушахте думата на царя.
Предадохте телата си
за да не служите на други, освен на своя Бог.
Затова издавам указ щото всеки, който би казал зло
против Бога на Седрах, Мисах и Авденаго,
да се разсече и къщата му да се обърне на бунище;
защото друг бог няма, който може да избави така.
По едно време всичко беше добре,
докато сънят на Навуходоносор бе обезпокоен
отново от друг сън.
Изглежда, че животът на Навуходоносор е бил изпълнен
със сънища и пророчества, както е и моя.
Преди да се родя, моят дядо Астиаг
сънувал сън,
в който имало потоп, започващ от трона му
преизпълнил цялата земя.
Когато отишъл при астролозите си
и гадателите си за тълкувание,
те му казали, че негов внук е отреден
един ден да го свали от трона.
Той изпратил дъщеря си Мандане в изгнание
и когато тя родила син
той наредил да бъде откраднат
и оставен в планината да умре.
Но жената на един овчар,
която скоро имала мъртвородено дете,
убедила мъжа си да разменят нейното мъртво за живото
и овчарят отгледал момчето като свое.
Царят видял мъртвото отроче
и се разкаял за престъплението си.
Той разбрал чак след десет години,
че момчето е живо.
Тогава помилвал момчето
и го възстановил на законните му родители.
Мина време и това беше забравено.
Докато един ден след много години,
когато ти влезе в града на дядо си
като глава на армията си и завладя трона на Мидия,
вземайки стареца за пленник и така изпълни пророчеството.
Старият Астиаг знаеше пророчеството,
но беше безсилен да го победи.
Всички хора са безсилни, когато бягат от съдбата си,
ако пророкуваното е истина.
Чуй тогава, когато ти кажа за пророческото видение
което доведе до лудостта на Навуходоносор.
Когато той сънува големия сън,
неговите магьосници, чародеи и астролози
пак не можаха да разтълкуват видението.
Когато аз заспах,
имах сън, който ме уплаши.
Картините, които видях, ме ужасиха.
Валтасасаре, погледнах и видях пред мен
дърво всред света.
Това дърво стана голямо и яко,
височината му стигаше до небето,
и то се виждаше до краищата на целия свят.
Листата му бяха хубави,
плодът му изобилен.
Под сянката му почиваха полските животни,
и на клоните му обитаваха небесните птици,
и от него се хранеше всяка твар.
Тогава погледнах отново
и ето, един свят страж слезе от небето
и извика със силен глас: "Отсечете дървото
и изсечете клоновете му;
отърсете листата му
и разпръснете плода му;
нека бягат животните изпод него;
и птиците от клоновете му;
обаче оставете в земята пъна и корените му
и то с железен и меден обръч
наоколо всред полската трева;
нека се мокри с небесната роса;
и участа му нека бъде с животните в тревата на земята;
нека се измени човешкото му сърце,
и нека му се даде животинско сърце..."
Тоя сън видях.
Какво е значението му?
Господарю мой, сънят нека бъде върху ония, които те мразят,
и това което означава, върху неприятелите ти!
Дървото, което си видял,
че станало голямо и яко, чиято височина стигала до небето,
това дърво си ти, царю,
който си станал голям и як,
защото величието ти нарасна и стигна до небето,
и владичеството ти до края на света.
А гдето си видял един свят страж
да слиза от небето и да казва:
"Отсечете дървото и го съборете...
и то с железен и меден обръч наоколо
в полската трева,
но оставете пъна с корените му в земята;
нека се мокри от небесната роса,
и нека бъде участта му с полските животни..."
Ето значението му, царю:
Решението на Всевишния,
което постигна господаря ми царя, е
да бъдеш изгонен измежду човеците,
жилището ти да бъде с полските животни,
да ядеш трева като говедата, догдето познаеш,
че Всевишния владее в царството на човеците
и го дава комуто ще.
А гдето се заповядало да оставят пъна с корените,
значи, че царството ще ти бъде обезпечено
щом признаеш, че небесата владеят.
Затова, царю, нека ти бъде угоден моя съвет
да напуснеш греховете си чрез вършене правда
и беззаконията си чрез правене благодеянията на бедните.
Търси Господа, докле може да се намери
негли се продължи благоденствието ти.
Но паметта на царя често е кратка
и дванадесет месеца по-късно
царят ходеше по царския палат
във Вавилон...
Има ли нещо подобно някъде по света?
Не, царю мой.
Великата ми крепост, планина, не може да се отмести.
Направих я с хоросан и тухли.
Поставих основите й над пазвата на подземния свят.
Върхът й издигнах високо до планините.
Не е ли велик тоя Вавилон,
който аз съградих за царско жилище
с мощната си ръка за славата на величието си?
Думата му бе още в устата му,
и глас дойде от небесата:
Навуходоносоре, заради твоята надменност
и твоя провал да отдадеш слава на Всевишния,
властта ти се отнема от тебе.
Махни се от това царство, за което претендираш.
Умът ти ще се принизи до животински
и ще скиташ по земята,
докато признаеш, че славата на Всевишния е над твоята.
В същия час това нещо над Навуходоносора
се изпълни.
Най-великият под небесата
искаше да направи себе си толкова велик, колкото
Този, Който владее отвъд небесата
и Господ не го допусна.
Защото той настояваше да бъде повече, отколкото бе
и стана по-малък, отколкото бе.
Той се стремеше да бъде повече от човек
и стана по-малко човек.
Той стана като полските зверове.
Как е оцелял сам в дивите полета?
Дори в лудостта му
нито лъв, нито мечка го безпокояха
той бродеше сам и беззащитен
и спеше гол в местата, където те намираха храната си,
защото бе пророкувано,
че един ден той ще почете Всевишния.
Седем години той се скита по дивите земи на Вавилон,
в края на дните на изгнанието му
той подигна очите си към небесата
и заяви:
Благословен да бъде Всевишния.
Чест и слава да бъде на Този, който живее вечно.
Стани, Навуходоносоре.
Защото владичеството Му е вечно владичество.
Пред Него всички земни жители се считат като нищо.
По волята Си Той действа
между небесната войска и земните жители;
и никой не може да спре ръката му,
или да му каже: Що правиш Ти?
Заеми си мястото. Защото не съм както бях.
Нека бъде записано, че аз Навуходоносор
хваля, превъзнасям и славя небесния Цар;
защото всичко, което върши е с вярност,
и пътищата Му са справедливи;
а Той може да смири ония, които ходят горделиво.
И Навуходоносор се завърна на престола си,
но в крайна сметка отиде при бащите си.
Серия от нови царе се качиха на трона,
но никой не остана за дълго време.
Ти ще разкажеш за падението на Вавилон,
нали?
Да.
Най-накрая до мястото в историята,
където имам знания за споделяне.
Въпреки че завладях всичко от изток до запад,
Вавилон бе последният, който ми се съпротивяваше.
Аз замислях страшна обсада,
но богатството на Вавилон позволяваше да имат зърно
и да издържат години,
и кулите му, стените и портите бяха толкова огромни,
че дори необучени мъже можеха лесно да ги защитят.
твърде високи стени за прескачане
с толкова големи парапети, че колесници патрулират по тях
и захранвания от реката ров преди още да стигнеш там.
Това бе достатъчно за смрази сърцето
дори и на стар войник като мен.
Тогава една вечер, докато лежах на земята
сън не ме хващаше,
но една мисъл дойде до мен.
От къде дойде, не знам,
като някакъв Божий дух, който шепнеше в ушите ми.
Но река Ефрат, която минава през Вавилон
повиши естественото си ниво, обградена от язовири и диги,
и ако язовирите се отворят и дигите се разрушат,
реката минава точно през сърцето на града
и няма да се спре пред нищо.
Една готова армия за удар
може да влезе в града по сухото речно корито
под портите, направени да пропъждат кораби,
когато реката се върне в нормалното си ниво.
И тогава осъзнах, че някой ми даде ключ,
с който да превзема могъщия Вавилон.
В целия свят,
през всичката история,
аз бях единствения, който имаше тази мисъл.
Нужно ни беше само правилния момент за действие.
Нощ, в която всеки мъж във Вавилон,
от най-малкия до самия цар,
да се напие в чест на техните богове,
които бяха нищо, само безполезни идоли,
и да не могат да се защитават.
Чуй, о, царю,
ще разкажа за втория цар от моята история
Валтасар, цар на Вавилон.
Колкото глупав, толкова и зъл.
Вторият цар
Но, царю.
Достатъчно.
Все още имаме тройните стени с техните снаряжения
и в житниците си имаме достатъчно зърно да продължим
сеитби още десет години.
Нашите стражи са видели персийците да копаят, царю мой.
Изглеждат доста сигурни в това, царю мой.
Да, да, те искат да направят обсадна рампа
против града.
Първо, ще построят мост през рова.
Само това ще им отнеме месеци.
Междувременно, нека да пируваме в чест на Мардук,
главния бог на Вавилон.
За Мардук!
Тези чаши имат вкус и аз не ги искам.
Донесете ми златните съдове от храма в Ерусалим.
Но, царю мой, мъдро ли е да използваш тези съдове?
Царю мой, тези чаши са святи,
не са ли, царю мой?
Вероятно в Ерусалим на това пустинно божество на Юда,
но тук те са плячка за нашите богове
и те биха искали да ги използвате както аз намеря.
Донесете ги!
Да, виждате ли тези съдове?
В Ерусалим са ги използвали да се покланят на техния Бог.
Сега вместо кръв на бикове и овни,
нека тече пенливо вино,
защото аз не съм поглъщач на кръв.
Аз поглъщам отбрани напитки и храни.
За Мардук, богът на нашия град!
За Мардук!
И за нашите идоли от злато и сребро,
мед и желязо, дърво и камък,
споделете удоволствията ни и защитете града ни.
Който го прочете и ми яви значението му
ще бъде облечен в багреница
знатна огърлица ще се окачи около на шията му
и ще бъде един от тримата, които ще владеят царството.
Всички царски мъдреци влязоха;
но не можаха да прочетат написаното,
нито да явят на царя значението му.
Тогава Валтасар се смути много.
Един юдеин казваше на Навуходоносор, твоя праотец
неговите сънища.
Той успяваше, докато всички други се проваляха.
Този човек Данаил, царят преименува Валтасасар.
Той може да ти покаже значението на написаното.
Жив ли е още?
Да.
Доведете го бързо, но не го наранявайте.
Скоро ще разберем дали този евреин може да прави това.
Нищо не изглежда толкова страшно, за да се оскверни
под влиянието на вино.
Нищо, о, царю.
Как мога да послужа, височество?
Ти ли си Данаил,
един от заточениците, които баща ми доведе от Юда?
Аз съм този.
Казаха ми, че можеш да тълкуваш
и да решаваш недоумения.
Ако можеш да прочетеш написаното,
ще бъдеш облечен в багреница,
златна огърлица ще се окачи около шията ти,
и ти ще бъдеш един от тримата, които ще владеят царството.
Отдавна казах на дядо ти "Навуходоносоре,
че аз ще му говоря само истината
и ако той не иска да я чуе,
не трябва да ме питате за нищо.
Вероятно щеше да бъде по-добре, ако не ме попита.
Не, неприлично е за царя да бъде объркван
от послание на собствената му стена.
Никоя човешка ръка не го е написала.
Никой друг език не може да го разтълкува.
Кажи ми какво значи, за добро или лошо.
О, царю, Всевишният
подари на баща ти Навуходоносор
величие и слава,
но когато се надигна сърцето му,
той бе свален от царския си престол и славата му се отне,
догдето не призна, че Всевишният владее
над царствата на човеците.
Дори и да си знаел всичко това,
трябвало е да се обърнеш към Него.
Вместо това ти се обърна срещу Господа на небесата.
Ти поиска бокалите от Неговия храм тук
и хвалеше боговете от мед и желязо,
дърво и камък, вместо Него.
Тези съдове са направени за служба пред Всевишния,
а ти ги използва да наливаш вино за блудниците си.
Ще смириш ли Всемогъщия като оскверниш притежанията Му?
Ще Го вържеш ли като пленник
и биеш като роб?
Ще избодеш ли очите Му
и да оставиш да се моли за трохи храна под трапезата ти?
Ти би направил това и Всемогъщия го знае.
Това е отговорът Му към теб.
Господ Бог ще те порази като враг,
защото Той е заповядал на ангела Си да извади меча си.
Това са думите, които той е написал.
"М'не", Бог е преброил дните на твоето царство
и го е свършил.
"Т'кел", претеглен си на везните
и си намерен недостатъчен.
"Упарсин", раздели се царството ти
и се даде на мидяните и персите.
Точно тази нощ твоя живот ще ти се изиска
и преди слънцето да изгрее, плътта ти ще изстине.
Така казва Господ: Династията ти се прекрати.
Владението ти свърши. Царуването ти престана.
Може ли да се направи нещо?
Не, в арогантността си ти си обрекъл не само себе си,
но домът си, наследниците си, наследството си, града си
и царството си.
Избери сега къде ще прекараш последните си няколко часа.
Но знаейки съдбата ти, кой ще те обикне сега?
Кой ще се страхува от теб?
Дали най-низшите ти роби ще те утешат
или ще те напуснат,
търсейки изход от твоята съдба?
Да бъде както заповядах!
Нека този човек да бъде облечен в багреница,
златна огърлица около шията му,
защото още не съм умрял.
Да живее, цар Дарий.
Аз съм цар Валтасар от Вавилон. Развържете ме!
- Предай се или умри! - Никога!
Изпрати вест до Кир, че градът е превзет в негово име.
Както той заповяда, аз ще взема короната.
Знаеш ли кой стои пред теб?
Ти си Дарий, мидо-персиецът,
вуйчо и тъст на Кир,
по чиято хитрост превзехте града.
По право на завоеванието ти вече си цар.
Да, а ти си властник във Вавилон?
Защо да не те убия?
Вярно е, че служих на Вавилон в дните на Навуходоносор,
на когото служих вярно и добре,
но на последните царе не съм служил до тази вечер.
Как е възможно?
Това е награда, че явих на Валтасар,
че ти ще превземеш града.
Кой ти каза?
Имаме ли предател между нас?
Беше ми открито от моя Бог,
Който изпрати ангела си да напише това на стената.
Вярно е.
Той прочете написаното и изяви посланието.
Той каза на царя, че ще умре тази нощ.
Въпреки че съм доведен като пленник в младостта си,
по рождение съм евреин от Юдейското царство,
и служа на Бога на бащите ми.
Всевишният ми открива, каквото Той вижда.
Искаш да повярвам, че твоя Бог ти яви моето идване?
Ако трябваше да лъжа,
това ли би била лъжата, която да избера?
Кой друг би могъл да яви най-дълбоката ти тайна
и да знае предварително, че ти ще успееш
или да знае със сигурност, че ти ще убиеш Валтасар?
Как би могъл да направиш това, ако Господ не го е отсъдил?
Защото не е ли чрез ръката на Всевишния
идват и победи, и бедствия?
Бих взел този твой дар на предсказване за служба при мен,
но как да знам, дали мога да ти вярвам, евреино?
Ще ти говоря честно, царю мой,
и когато не искаш да чуеш истината,
не трябва да ме питаш за нищо.
Така да бъде.
Виждам по твоите знаци,
че си третият от тримата, които владеят Вавилон,
но това не е персийския начин,
под мен имам трима княза,
всички с еднакъв ранг.
И ти ще си един от тях.
Ами другите съветници?
Убийте ги.
Те са били верни на предишния господар, те не са за мен.
Ако са не са му били верни,
и на мен няма да са верни.
О, Дарий.
Той ми е два пъти чичо по кръв и по брак
и ми служи добре като съуправител на империята ми.
Видя се добре на Дарий да постави 120 сатрапи
да владеят из цялото царство с князете над тях,
един от които бях аз.
В това време аз се отличавах от другите
и Дарий намисли да ме постави над цялото царство.
Което би довело до голяма завист в останалите.
Да, царю.
Те се събираха тайно
и планираха моето унищожение.
- Безопасно ли е? - Да.
- Някой водя ли те? - Не.
Защо се събираме толкова далеч от града?
Мислиш ли, че ще е мъдро
някой да чуе за тази среща?
Сигурен ли си, че никой не те последва?
Не и ако, преследвача има криле.
Нямаме много време.
Ако Данаил е над нас,
ако позволим да се случи, означава, че ще умрем.
След като той стане отговорник,
ще гледа всичко, което правим.
Вероятно трябва да го премахнем.
Как?
- Ловен инцидент? - Той не ловува?
Внезапно заболяване или удавяне.
Кой ще повярва?
Може би да го вкараме в клопка.
Как? В него няма никаква погрешка или вина.
Той е колкото усърден, толкова и сръчен.
Трябва да има начин.
Той твърди, че е толкова действен, защото 3 пъти на ден
неговото сърце се накланя към Божия град.
Той има дух на превъзходство.
Във всяко изпитание, той доказва верността си.
Никой не е толкова честен.
От друга страна,
имах човек, който се опита да го подкупи
с доста щедър подкуп при това.
Той не искаше да го вземе.
Такъв човек е опасен.
Колко време ще отмине преди да разбере,
че ние сме били щедри със себе си
и сме покривали кражбите с фалшиви сметки?
Никога няма да намерим нещо, с което да го обвиним,
освен ако не се отнася до неговия Бог.
Неговият невидим Бог.
Няма олтари и светилища, няма идоли, отговаря за добрините
и как никога не е отговорен за лошите неща.
Виждал съм го да се моли пред прозореца си на колене
с лице към Ерусалим, сутрин, обед и вечер,
винаги тогава.
Тогава трябва да го спрем.
Той няма да иска.
Тогава трябва да се уверим, че той ще продължи.
Казваш, че нищо и никой не може да го спре да се моли.
Не, нищо.
Какво ако наказанието за това му посвещение е смърт?
Дори и ако можехме да забраним молитвите му за цял месец
с наказание за незабавна екзекуция?
Не ставай смешен. Той ще спре да се моли.
Не, няма.
Познавам го.
Не може да се спре да се моли на неговия Бог
дори за един ден, да не говорим за цял месец.
Още не проумявам как това ще проработи.
Царят знае, че Данаил и народа му
се молят постоянно на един и същ Бог.
Ето защо ние трябва да замаскираме целта си.
По-подходящо свидетелство за честността ти
не може да бъде направено.
Има ли някаква невярност в теб,
която те не са открили.
Всъщност те не можеха да открият нищо лошо,
нито умишлено, нито небрежност или липса на грижа,
затова те се опитаха да ме спънат с молитвите ми.
Но след като поклонението на Всевишния не беше забранено
от законите на царството, те трябваше да скрият целта си
като отрова в чаша мед.
Царю, разбрахме,
че измежду твоите поданици има такива,
които все още се покланят на старите богове на Вавилон
с надеждата царската им династия да се възстанови.
И все още не се покоряват на твоето царство.
Кои са те, за да доведа пред себе си и да ги унищожа?
Не е толкова лесно да ги откриеш, царю.
Защото те са подли
и работят да скрият предателските си мисли.
Идвате ли при мен
без план за откриването им?
Не бихме посмели, царю.
Наистина ние работихме да съставим план,
с който верността на всички може да се изпита.
Тогава говорете.
Само ако ти, царю, издадеш указ,
с който никой във Вавилон или в цялата империя
не може да се моли на никого, било то бог или човек,
освен на теб, за период от 30 дни.
Какво за персийските богове, които слугите ми почитат?
- Ти сам, царю, ще се молиш на тях
и ще им принасяш жертви.
- Ще бъдеш свещеник пред всички народи
и така ще се благоразположиш пред самите богове.
Защото през целия месец
всичкото им поклонение ще идва от теб.
Така тяхното поклонение ще продължи чрез теб
и старите вавилонски богове ще гладуват за поклонение
и силите им ще отслабнат.
Как се заповядва това с указ?
Никой няма да има право да отиде пред олтар или светилище
през целия период, освен ти.
Ако някой се намери виновен пред указа,
той да се хвърли в рова на лъвовете, преди залез
в деня на нарушението.
По този начин измамата им ще се разкрие и ще се елиминират
с един удар.
Одобрявам плана ви.
Аз, Дарий, заповядвам да бъде сторено така.
В очакване на одобрението ти, царю,
ние си позволихме да напишем указа
и да го донесем.
Браво.
Донесете го тук, за да го подпечатам.
Нека целият свят чуе и изпълни.
Дарий не счете за нужно да си помисли.
Дарий има голям опит като войник,
но много малък като владетел, докато Вавилон не падна.
Веднъж подпечатана, заповедта не се променя.
Всяка заповед се приема,
но закона не може да се отмени
и законите не могат да си противоречат.
Но всеки закон се прави непроменим,
защото царят не може да греши.
След като закона е написан,
дори царят не може да го промени.
Такъв е закона в Персия.
Царският печат още не е изсъхнал,
а вече не приемаш неговия закон.
Ти направи избора си.
Ти избра своя Бог пред своя цар.
Отведете го!
О, царю, мой дълг е да ти кажа,
че някой вече наруши указа ти.
Доведете го пред мен.
Доведете затворника.
Данаил.
Той е един от юдовите пленници.
Той не ти обръща внимание, царю,
нито на указа, който подписа.
Той все пак се моли три пъти на ден.
Каква е тази глупост?
Данаил е моят главен съветник.
Никой не е над закона.
Да, тъжно е, царю, никой не е над закона.
Донесете плочата.
Не е ли това указа на царя,
подпечатал с твоя печат?
"Нека да се знае, че следващите 30 дни
всеки, който се моли на бог или човек, освен на цар Дарий,
ще бъде хвърлен в рова на лъвовете,
в деня на нарушението.
С моята ръка и печат, цар Дарий,
владетел на мидяните и персите."
Съберете съветниците ми.
Ще започнем процес.
О, царю, да си жив до века.
Няма нужда от процес.
Виновен съм.
Знаейки царската заповед, аз не се покорих.
Заповедите на царя са неизменни
и веднъж изречени не се променят.
Ще заповядам на мъдреците си
да положат всички усилия да търсят причина
за да може закона да се намери неприложим.
Не мисля, че ще намерят.
нека да търсят, о, царю, но за малко време,
защото заповедта ти казва, че присъдата се изпълнява
в деня на нарушението.
Сенките вече започват да растат
и имаш време само до залез.
Дарий се разгневи,
че се остави да бъде излъган,
виждайки, че целта им не беше за негова чест и слава,
за по-скоро за моето унищожение.
И Дарий накара да търсят в книгите на закона
да открият дали има законен начин
да пощади живота ми.
Стана както очаквах.
Защо не се посъветвах с теб за този омразен закон.
Сега съм принуден да изпълня собствения си указ.
Цар, който не налага законите си, не може да е цар.
Враговете ти знаят това и го използват за предимство.
Не страдай, царю.
Всевишният не иска ти да ме избавиш.
Ако Той ми подари избавление,
то ще бъде от Неговата ръка, не от твоята.
Това е привилегия, която Той запазва за Себе Си.
Време е, царю,
да не наруша законите втори път.
Ще те изпратя, Данаиле, за последен път.
Както желаеш, царю.
На тези, които искаха да докарат смъртта ми,
ще кажа само това.
Моят праотец Авраам дойде от тази земя
и Всевишният му каза:
"Ще те направя голям народ.
Ще благословя ония, които те благославят,
а ще прокълна всеки, който те кълне..."
Те със сигурност ме проклеха
и нека да живеят и ожънат плодовете на това проклятие.
Чаша вино от ръката на царя.
Не мога да го изпия, царю.
То е благословено в твоите богове, не в моя.
Не е така, Данаиле.
Отидох при твоя народ
и ги помолих за вино, благословено от тях.
В чашата не съм сипвал друго.
Последен жест на приятелство.
Царю мой.
Довиждане, приятелю.
На добър час, но вероятно не сбогом.
Още не сме видели какво ще донесе зората.
Чуй, о, Израел, Господи Боже,
Господ победи.
Той ни е ядосан.
Ще отмине.
До утре сутрин Данаил ще бъде един далечен спомен
и царят ще има нужда от нас.
Смили се за мен, о, Боже.
Не, не. Вземете всичко. Всичко!
Тази вечер ще почета Данаил в тишина и пост.
Сега ме оставете!
Боже, смили се за мен.
При Тебе прибягна душата ми, всред лъвове
между човешки чада, чиито зъби са копия и стрели,
и чийто език е остър меч.
Призовавам името Ти, о, Господи,
от дълбоката тъмница, чуй гласа ми.
Приближи се.
Ти си казъл: "Не бой се".
Застъпи се, Господи.
Изкупи живота ми.
О, божествен план, приятели.
Тост за лъвовете, които не показват пристрастие
към евреин пред всеки друг човек.
Ще благославям Господа по всяко време.
Похвала към него ще бъде винаги в устата ми.
Но ония, които търсят Господа,
няма да бъдат в оскъдност за никое добро.
Много са неволите на праведния;
но Господ го избавя от всички тях.
Избави ме от устата на лъва,
ще възвестявам името Ти на братята си;
всред събранието ще Те хваля.
Махни се от пътя ми!
Данаиле, служителю на живия Бог,
твоят Бог можа ли да те спаси?
Царю, да си жив до века!
Моят Бог прати ангела Си
да затули устата на лъвовете,
та не ме повредиха,
защото се намерих невинен пред Него.
Излез.
Ето, няма следа от рана по него,
защото той упова на неговия Бог.
Наистина Бог е над всеки човек,
защото когато ти бе в рова на лъвовете, бе в ръката му.
Колко трябва да плати някой, ако открадне чужд имот?
Вероятно с ръцете си.
Но ако той е ограбил царя
и имота е най-ценното му?
Има ли някакво наказание по-малко от смърт за това?
Ако има, кажете сега и нека да го обмисля.
Но, царю, той е евреин.
Защо му имаш толкова вяра?
Този евреин е най-ценното, което притежавам.
Той говори с неговия Бог
и по-важното е, че неговия Бог му отвръща.
Вие ме заблудихте за вашата цел.
Вие нагодихте моите думи като примка над нозете ми,
знаейки, че моя указ не може да се промени,
но живият Бог, Богът на Данаил,
го спаси от ръката ми.
Шест дни те гладуваха,
но днес ще ядат.
Не!
Не, моля!
Не!
Моля те! Моля те, царю, почакай!
Вие глупаци.
Не мислихте ли, че ще ви накажа?
Не, царю мой.
Те опъват мрежа за нозете ми,
Аз бях в нещастие.
Те са копали ров в пътя ми,
те сами паднаха в него.
Аз, Дарий, издавам указ щото в цялата държава
да треперят човеците и да се боят пред Данаиловия Бог,
защото Той е живият Бог, Който е утвърден до века,
и Неговото царство няма да се наруши,
и властта Му ще трае до край.
Той избавя и отървава,
и върши знамения и чудеса на небесата и земята;
Той е, Който отърва Данаила от силата на лъвовете.
И така служих на Дарий през царуването му.
Въпреки това, сърцето ми желаеше да види Ерусалим.
Чаках седемдесет години
и знаех, че времето наближаваше.
Господи, чрез пророк Еремия си казал:
"Като се изпълнят 70 години във Вавилон,
Аз ще ви посетя и ще изпълня благото Си слово към вас,
като ви върна в това място."
Сърцето ми се вълнува,
защото сега това време дойде.
Последният цар
И така твоето пътуване те доведе тук.
Ти говори за три царя:
Навуходоносор силния,
Валтасар глупавия,
Дарий, който бе излъган.
Кой е четвъртия цар?
Той е този, за когото тези свитъци говорят.
Той е избран от Всевишния
да извърши велики и мощни дела
преди дори да се съедини в утробата на майка си.
Слушай, царю, думите, написани
преди повече от 150 години.
Това са думите на пророк Исая,
син на Амос.
"Който зове хищна птица от изток,
от далечна земя мъжа по намерението Си;
Да! Рекох и ще направя да стане;
Намислих, и ще го извърша."
Хищна птица?
"Оня, когото Господ възлюби,ще извърши волята Му над Вавилон,
И мишцата му ще бъде над халдеите."
"Прогонва ги, и безопасно минава.
Пътят, по който не беше ходил с нозете си."
Истина е. Никога не съм виждал тези области на Ефрат
или на запад, докато не дойдох в завоеванието.
И все пак подгони враговете си невредими.
Нямаха сила да се обединят.
Ти не си воден в засада,
и си в безопасност, ако избереш да ги преследваш,
нали?
Вярно е.
"Така казва Господ на помазаника си,
На Кира, когото Аз държа за дясната ръка,"
Кир?
Споменава името ми?
Да.
"На Кира, когото Аз държа за дясната ръка,
за да покоря народи пред него,
и да разпаша кръста на царе,
за да отворя вратите пред него.
Та да не затварят портите:
Аз ще ходя пред тебе и ще изравня неравните места;
ще разбия медните врати,
и ще строша железните лостове;
Ще ти дам съкровища, пазени в тъмнина,
и богатства, скрити в скривалища,
за да познаеш, че Аз съм Господ, Израилевият Бог,
Който те призовавам по името ти."
Когато ти превзе Вавилон,
съкровищата му бяха най-богатите в света,
нали?
О, наистина бяха и Крез ще потвърди.
Да, наистина, най-великолепните.
О, царю, ако позволиш.
Моля, продължи.
"Заради Якова служителя Ми и Израиля избрания Ми
призовах те по името ти, дадох ти почтено име,
ако и да Ме не познаваш, Аз съм Господ.
Аз те описах, ако и да Ме не понаваш,
за да познаят от изгрева на слънцето
и от запад,
че освен Мене няма никой,
че Аз съм Господ, и няма друг."
Разбираш ли сега, че Всевишният има силата
да вдига царе и да ги сваля?
Да.
Изповядвам го.
И че ти, царю, си като лъскава стрела,
скрита в тула на Всевишния,
грижливо пазена за деня за употреба?
Да, как иначе да обясня моето невъзможно раждане
или моето оцеляване или успехите?
Как по друг начин може да се обясни?
През целия си живот съм се мислил за любимец на боговете ми.
Възможно ли е да съм облагодетелстван от твоя?
Ти сам отговори на въпроса си, царю.
Близо два века
посланието на този свитък е очаквало идването ти.
Това казва Господ
"Аз съм Господ, който извърших всичко;
Който сам разпрострях небето,
и сам разстлах земята,
Който осуетявам знаменията на лъжците,
и правя да обезумяват чародеите;
който превръщам мъдрите,
и обръщам знанието им в глупост;
Който казвам за Ерусалим: Ще се насели,
и за градовете на Юда: Ще се градят,
и Аз ще възстановя разрушеното в него;
Който казвам за Кира: Той е Моят овчар,
който ще изпълни всичко, което Ми е угодно,
даже, когато кажа на Ерусалим:
Ще се гради, и на храма:
Ще се положат основите ти."
Той дори ме нарича овчар.
Аз, който съм спасен от ръката на овчар?
И бях отгледан в дом на овчар.
Аз се приемам като такъв: овчар на моя народ.
Кой друг е можел да знае това,
освен Божията сила или неговия пророк?
70 години свършиха, царю мой.
70 години от както аз бях взет от родната ми земя.
Вавилон е наказан.
Ти го наказа.
Остава само едно нещо:
Да го освободиш.
О, царю, думите на свитъка
са на чужд за нас език.
Не трябва ли поне да ги потвърдим?
Не.
Стари приятелю, нищо ли не чу?
Не познаваш ли истината, когато я чуеш?
Или подозираш този Данаил, че е прекарал живота си
в подреждане на събитията надявайки се да ме излъже?
Твоят Бог ме нарича овчар
и аз ще бъда такъв за твоя народ
да ги спася от вълци и тирани,
да ги събера нежно,
и да ги освободя от робството,
и да осигуря завръщането им.
И така казвам аз Кир, цар на персите.
Нека Ерусалим се възстанови.
Господ Бог на небесата ми е дал всички земни царства
и ме е посочил
да построя храм в Ерусалим в Юда.
Всеки от Неговия народ тук, нека вашият Бог да е с вас.
Нека да отиде в Ерусалим в Юда
и да построи храм на Господ Бог на Израел
През всичките си години не съм познавал завист,
но този ден аз за малко да я опитам,
защото никога няма да видя храма, който копнях да видя.
Сърцето ми се радваше, когато братята и сестрите ми
тръгнаха на път към дома, докато аз останах във Вавилон,
очаквайки деня, в който и аз
щях да бъда събран при моите предци.
"Помни ме, Боже мой,
и смили се за мене според голямата Си милост"
Превод: ЛБ Младежкото в БЕЦ - Казанлък
Библейски цитати: Ревизирано издание на Библията, 1940 г.
Книгата на Данаил