Удивителни открития
Копирайт 2002 „Удивителни открития“
Този запис не може да бъде използван с търговски цели
Благодарим ви за вашата честност
„Лопатата разкрива истината“ Д-р Уолтър Файт
Лекцията тази вечер: Лопатата разкрива истината.
„Дали Библията е факт или измислица?” е едно от скорошните изказвания
на корицата на списание „Таймс”.
Дали Библията е факт или измислица?
Критиците често казват, че Библията е книга от митове
и че можем безпроблемно да я игнорираме.
Но Библията прави някои невероятни изявления,
които са или митология, или факти, подлежащи на потвърждение.
Библията е била под атаки стотици години.
Но факт е, че Библията все се още съществува.
Нали така? Все още я има.
Някой хора я използват като подпорка за вратата,
някои никога не я свалят от рафта.
Въпреки това тя е най-големият бестселър,
както и вероятно една от най-неправилно разбраните книги.
Това е твърде тъжно, тъй като критиците винаги имат свободен ден,
когато се отнася до Библията.
Волтер (вие знаете времевия период – грубо казано
около Френската революция) казва:
„Уморен съм да слушам хора, които повтарят, че дванадесет души
са основали християнската религия.
Ще докажа, че един човек е достатъчен, за да я преобърне.”
(„Чукове в огъня”, стр.15)
Така че атаката спрямо Библията не е нещо ново.
Направено е всичко възможно Библията да бъде унищожена.
Тя е била забранена книга, била е унищожавана в огньове.
Онези, които са я притежавали, са подлежали на смъртна присъда.
И въпреки това Библията все още съществува.
Точно на мястото, където Волтер изрича тези думи,
днес се намира едно от най-големите хранилища на Библия в света.
Така че независимо какво е говорил,
ние имаме нещо друго да му кажем.
2 Петр. 1:19: „И така, пророческото слово става още по-достоверно за нас;
и вие добре правите, че внимавате в него като в светило, което свети в тъмно място,
докато се зазори и зорницата изгрее в сърцата ви.”
Библията твърди, че е пророческа книга.
Нали така?
Казва се, че правите добре, като внимавате в пророчествата на Библията.
Затова трябва да разглеждаме пророчествата най-детайлно.
Не можем да спекулираме с тях.
Трябва да ги разглеждаме най-добросъвестно
и да се обръщаме към Библията да се тълкува сама,
така че нашите собствени предположения да не бъдат решаващи в заключението.
И това ще направим в някои от следващите лекции.
Оставете пророчествата да се тълкуват сами и ще бъдете изумени,
тъй като голяма част от Библията говори за нашето време.
Говори се също и за историята, но голяма част от нея се занимава с нашето време.
Библията претендира, че е пророческа книга,
но претендира също така, че е и историческа книга.
Тя съдържа много исторически факти, които преди да се появи
науката археология, са били известни само от нея и от никъде другаде.
Например историята за Содом и Гомор, историята за Авраам, Исаак и Яков,
и всички тези интересни събития са били документирани
единствено от Библията, докато не са били открити плочите от Ебла.
Това се е случило в рамките на моя живот.
Там са записани същите имена, които критиците са казвали, че не съществуват.
Така че Библията като исторически документ е била атакувана постоянно,
но науката археология, която между другото е не на повече от 100 години,
е потвърдила Библията във всяко отношение.
Исая 42:9:„Ето, нещата, предсказани от началото, се сбъднаха
и Аз ви известявам нови, преди да се появят, ви ги казвам.”
Библията казва, че Бог е предсказал събития от миналото,
които след това са се случили.
После се казва, че Той ни известява нови неща,
които все още не са се случили - „преди да се появят, ви ги казвам”.
Така че пророчествата се отнасят за всички времена.
Би изглеждало нечестно Бог да даде пророческа книга на всички генерации,
ако тази книга се отнася само за едно поколение.
Библията е за всички епохи, за всички времена.
Има пророчества за минали събития, както и за бъдещи събития.
Разбира се, ние сме по-заинтересувани от казаното в Библията за последните дни.
Исая 46:9: „Помнете предишните дела от древността;
защото Аз съм Бог - и няма друг; Аз съм Бог - и няма подобен на Мене”
Това е голямо предизвикателство.
Библията хвърля ръкавиците.
Казва се: Предизвиквам ви по този въпрос.
Исая 46:10: „Който от началото изявявам края и от древните времена –
нестаналите още неща, и казвам: Намерението Ми ще се изпълни
и ще извърша всичко, което Ми е угодно”
Бог казва, че Библията е различна от всеки друг религиозен документ по света,
защото съдържа твърдението, че е пророческа книга,
а Авторът й е Онзи, Който знае бъдещето.
Това си е доста забележително.
Йоан 5:39 ни казва нещо друго за Писанията.
Досега установихме, че Библията претендира да е пророческа книга.
Знаем, че тя съдържа исторически факти.
Също така претендира за тяхната точност.
Йоан 5:39: „Вие изследвате Писанията, понеже мислите,
че в тях имате вечен живот и те са, които свидетелстват за Мен”.
Това го казва Исус Христос.
Същият Този Исус Христос твърди, че е „пътят и истината, и животът”
и че никой не идва при Отец освен чрез Него.
Сега сме в безизходно положение, тъй като има мнозина твърдящи,
че има много пътища към Отец.
В действителност тук се изказва твърдението, че Писанието не се отнася
толкова за събития, пророчества, а по-скоро за Личност.
Така че Писанието е карта на пътя на спасението,
а спасението е съсредоточено върху Личност.
Това са трите аспекта, с които се занимава Библията:
спасение в личността на Исус Христос;
исторически сведения и пророчески сведения.
Библията казва, че правите добре, като изучавате пророчествата,
но те не могат да ви спасят.
Нито пък историческите сведения могат да ви спасят.
Но онова, което могат да направят, е да засилят вярата ви,
така че да възприемате останалата част от Библията също за истина.
Ако описанието на Сътворението е мит, невероятна приказка,
а историческите сведения не са точни, а пророчествата не са от значение,
колко вяра бихте имали в останалата част от Писанията?
Никаква.
Досега се занимавахме с въпроса за произхода.
Тази вечер бих желал да се занимая с основата на въпроса за пророчествата,
като в частност се заема с историческата достоверност на Библията.
Лука 24:44: „Исус им каза: Тези са думите, които ви говорих,
когато бях още с вас, че трябва да се изпълни всичко,
което е писано за Мене в Моисеевия закон” (това са първите пет книги на Библията)
„в пророците” (това са всички пророчески книги) „и в псалмите.”
Това е много интересно, понеже хората днес искат да изрежат Стария Завет
и да останат с Новия Завет, казвайки, че той е всичко необходимо.
Но какво се казва тук?
Пише, че цялото Писание се отнася за Христос.
Така че несъмнено е важно да изучаваме и него заедно с Новия завет.
Новият завет тълкува, обяснява Стария, така че се нуждаем и от двата.
Нека разгледаме някои от най-невероятните истории в Библията,
които са поставяни под съмнение от критиците.
Особено от така наречената „висша критика” –
хора, които разнищват Библията и казват, че определена част не е истина,
описанието на Сътворението не е истина.
Ако някой пророк се позове на него, те казват, че това е митология.
Накрая има толкова много митология,
че не остава почти нищо от Библията ви, на което можете да разчитате.
Искам да ви отведа в Египет и да разгледаме някои от спорните въпроси там.
Това е Стъпаловидната пирамида на Сахар, която е датирана
от времето на фараон Джосер от третата династия от 2750г. пр.Хр.
Когато бях дете и учихме история в училище, ни преподаваха,
че египетската история е на хиляди, хиляди, хиляди години.
Нали така?
А останалите династии на тази планета са изключително древни.
А след като археологията започна да изкопава някои камъни,
този времеви период беше рязан и рязан, и рязан отново.
Това е така, защото много от царете, които са поставили
в хронологическата поредица, всъщност са царували заедно –
баща и син, царуващи по едно и също време.
Затова времевият период е бил скъсяван и скъсяван, и скъсяван.
А времевите периоди, описани в Библията, които са били осмивани,
сега изглеждат повече от достоверни.
Днес всеки уважаван археолог, що се отнася до египтология,
който иска да постави 3000г. пр.Хр., не би го направил, без да добави +/- преди това.
Времената наистина са се променили, тъй като в миналото 6000, 7000,
дори 10000 год. бяха нещо обичайно.
В Библията е историята на Йосиф, според която това еврейско момче
получава позиция - втора след самия фараон.
Хората казват, че това е нелепа история.
Бит. 39:3: „След като господарят му видя, че Господ беше с него
и че Господ прави да успява в ръката му всичко, което вършеше”
Няма да навлизаме в подробностите на историята, тъй като я знаете.
Йосиф беше продаден от братята си.
Оказа се слуга в къщата на Петефрий.
След известно време беше обвинен и хвърлен в затвора.
След това тълкуваше сънища за фараона, след като беше разтълкувал
няколко от сънищата на своите съкилийници.
От 1780г. пр.Хр. до 1545г. пр.Хр. в Египет е царувала група,
известна днес като „семитски хиксос”.
В този времеви период, кой знае, може нещо интересно да се е случило.
И семитите може да са достигнали позицията,
за която Библията говори във връзка с Йосиф.
Спомнете си съня от Бит. 41:28-30:
„Бог е явил на фараона това, което скоро ще направи.
Ето, идат седем години на голямо плодородие по цялата Египетска земя.
А след тях ще дойдат седем години на глад.”
Това е историята за седемте плодородни години и за седемте бедни години,
за добрите и мършавите крави, за добрите и празните класове.
Е, това е добра история за повдигане на самочувствието на евреите.
Така се е смятало, докато на първия водопад на Нил не е бил открит
този надпис с йероглифи:
„Събрах зърното... Надзиравах сеитбата.
А когато гладът се появи и продължи много години, аз продавах зърно.”
(„Археология и Библия”, стр.305)
„Нил не е преливал от седем години... Зеленината вехне...
Складовете бяха построени... Всичко във тях беше употребено.”
(„Археология и Библия”, стр.306) - Не е ли интересно?
Това донякъде отразява библейската история.
Има и гробница, в която от едната й страна е изрисувана
много слаба, малка крава, наред със седем слаби крави,
а от другата страна – много слабо, но може да се види,
една дебела крава с релефи на дебели крави над нея.
Така че историята намира своето съответствие
както сред йероглифите, така и в гробницата.
Но най-великата история в египтологията би трябвало да бъде историята от Изход.
Не бихте ли се съгласили?
Библията казва, че има нация, превърната в роби.
Бог взима тази нация и я извежда от Египет,
обезсилвайки държавата чрез 10 напасти и накрая
придвижвайки тези хора през Червено море.
Можете ли да повярвате на това?
Това не е история, която можете да намерите в архивите на Египет.
Нека ви кажа нещо за начина на мислене на египтяните.
Те са били много подобни на руснаците.
Руснаците са свикнали да казват, ако някой от техните космически кораби
експлодира при инцидент, че успешно са тествали
експлозивно устройство във въздуха.
Това казваха обикновено в миналото.
Фараонът е бил превъплъщение на Хорус.
Той е бил бог и е бил непобедим. Боговете не се провалят.
Така че, ако фараонът се изправи пред нещо, с което не може да се справи,
то е било потулвано, все едно че никога не е било.
То никога не е било отразявано в египтологията.
Единствено позитивните събития са били записвани.
Така че история като Изхода е нещо, което няма да намерите
записано в годишниците на египетската история.
Така че трябва да играем на Шерлок Холмс.
Трябва да погледнем зад писаното, за да видим дали историята има покритие.
Трябва да разгледаме събитията около египтологията,
за да видим дали събитията наистина съвпадат.
Кой от вас е гледал филма „Принцът на Египет”?
Филмът на „Уолт Дисни”?
Добре, няколко души са го гледали.
Някой да си спомня до кой фараон е поставен Моисей в този филм?
Рамзес II, нали така?
И те бяха големи приятели, израснаха заедно и всички тези интересни неща.
И това е историята, която се натрапва на света постоянно.
Това, че Рамзес е фараонът от Изход, се основава на връзката
с името на град Рамзес, в чийто строеж са участвали израелтяни.
Но библейската хронология въобще не подкрепя Рамзес.
Всъщност тя го изключва.
Библейската хронология от 3 Царе 6:1, където
във връзка с царуването на Соломон се казва точната година
на излизането на израелтяните от Египет - 1450 пр. Хр.
А това е дълго преди Рамзес.
Всъщност Изходът е поставен назад, по време на 18-тата династия,
а не по времето на Рамзес.
Или вярваме на библейската хронология, която върви заедно с историята, или не.
Трябва да проверим коя версия отговаря по-добре.
Нека погледнем тази 18-та династия.
Ето една от великите пирамиди.
Там долу е сфинксът.
Всяка от тези разказва интересна история.
Особено сфинксът. Ще се занимаем с това по-късно.
Езек. 32:15: „Когато направя Египетската земя разорена и пуста - земя,
лишена от това, което я изпълваше...”
Има предсказание, че дори и по-късно Египет ще преживее огромен упадък.
Това е статия от списание „Тайм” – „Завръщането на златното теле”:
„Наскоро е открито теле (вляво) с размерите на човешка ръка,
много по-малко от златния идол във филма на Сесил Демайл от 1956г.
„Десетте заповеди”
Те говорят за тази правдоподобност: „Статуетка подкрепя
преданието за Моисей и идолопоклонните израелтяни”.
Днес всички знаем, че израелтяните са почитали бика Апис,
който е форма на Хатор – женското божество.
Той има слънчев диск между рогата си,
символизиращ луната и утробата на жената.
Така че това е била обичайна практика.
Също така е имало и змии в поклонението им.
Те са имали особености в поклонението си, сходни с тези
на другите нации – защитни змии със слънчеви проблясъци над главите, змии с крила.
Поклонението пред змиите е било много характерно за египтологията.
Имало е и поклонение пред Изида.
В египтологията също има триединство – Изида, Хорус и Сет.
Египет е бил известен с женското божество Изида.
Ще ви занимая с това в следваща лекция, затова няма да навлизам в подробности.
Ето го символа на Озирис.
Той е умрял, след което се е завърнал на земята чрез Изида като Хорус.
Това е египтологията, но има и учение за подземния свят и свързания с него окултизъм.
Те също вярвали в бога на мъртвите – ето го, Анубис.
Той е форма на Озирис.
Анубис измерва баланса и вижда дали си намерен достатъчен.
Естествено това е система, базирана на спасение чрез дела.
Това е типично изображение на Изида с двете защитни змии от двете страни.
Египтяните вярвали, че бог се проявява във всичко.
Това е форма на пантеизъм, според която бог е във водата, в реката,
в животните, дори и в торните бръмбари (скарабеи).
Всички тези същества са били почитани.
Жабата е била почитана.
Интересното е, че когато разглеждате напастите над Египет,
Бог всъщност е използвал техните собствени символи, за да покаже
своето превъзходство над всички тях – над Нил, над жабите,
над всички тези същества, които са били почитани в египтологията.
Фараоните са били по-велики от живота.
Те са били богове, никога не грешели. Те били свръхестествено силни.
Това е храмът на Изида.
Поклонението пред Изида е било много, много популярно в египтологията.
Пирамидите са били основно големи гробници,
по-късно гробниците са строени в Долината на царете.
Ще идем и там в тази лекция.
Какво можем да научим за скрития дневен ред в египтологията?
Никой не е знаел много относно историческите документи за Египет,
докато този камък, наречен Розетския камък, е бил намерен
по време на инвазията на Наполеон в Египет.
През 1799г. камъкът е бил открит.
Ето го в оригинални размери.
Виждате, че е доста голям камък, съдейки по човека отстрани.
В момента се намира в Британския музей, в Лондон.
Върху него има три езика, сред които гръцки,
модерен египетски и след това йероглифите.
Човек на име Шамполион изследвал 22 години, за да разбере тези писания.
След това за пръв път сме успели да погледнем гробниците
и да разберем каква е в действителност историята на тези мумии.
Има някои пленителни истории и мумии.
Йероглифите са език чрез изображения, също така и фонетичен език.
Ако искате да говорите на някого за определено понятие,
като например вяра - „be-lief” (произн. „би-лийф”), тогава бихте използвали
изображение на листо - „leaf” (произн. „лийф”).
Обелиските също са много интересни.
Те са били символ на Озирис.
В митологията, когато Изида събира частите на Озирис, някои липсвали
и обелискът е трябвало да ги замести.
Тук е представен фараонът като победител във всяко предприето нещо.
Друг символ на египетските божества.
Това е бог Амон, който също е изобразяван като овен.
Има интересни паралели, на които ще се спрем в подробности вбъдеще.
Ако сте били в Египет, знаете, че е удивителна страна.
Това е храмовата структура долу в Долината на царете, в Карнак.
Това е типична египтология.
Ако погледнете йероглифите, можете да ги прочетете.
Обикновено се четат отзад напред.
Този специално е интересен, тъй като можете да го прочетете напред и назад.
Имаме насекомо като пчела (англ. „bee”) и листо (англ. „leaf”), а след това анкх,
който е символ на живота.
Скарабеят – разбира се, една от основните форми на божеството,
наред с други животни.
Има нещо интересно.
Когато показват фараона, той винаги е във вид на огромна статуя,
а жените, както ще забележите, не са толкова важни.
Съжалявам, дами.
Жената тук вероятно е била царицата или някоя от наложниците.
Тя рядко е била изобразявана по-висока от нивото на коляното.
А самият фараон е бил по-голям от естествения си ръст.
Не е ли интересно?
Нека продължим с историята на Изход.
Рамзес, ето го.
Към него показва пристрастие популярната медия, но за съжаление
царува твърде късно според библейската хронология.
Така че въз основа на библейската хронология ще го отхвърля.
Ще приема библейската хронология, която определя
излизането на евреите през 1450г. пр.Хр. много преди този мъж.
Трябва да се запитаме дали 1450г. пр.Хр. показва интересна връзка
с фараон, който е починал през тази година.
Между другото по времето на Рамзес царицата е отново
не по-висока от нивото на коляното.
Виждате ли?
Така че при ранните фараони женските божества са били много почитани,
но жените са държани много под нивото на коляното.
А по времето на Рамзес се случва същото.
Изходът разказва историята за едно малко момче – Моисей,
което е било пуснато по Нил.
Нека погледнем хронологията за Моисей.
Роден е през 1530г. пр.Хр., което също го поставя извън времето на Рамзес.
Избягва през 1490г. пр.Хр.
Датите се движат назад, тъй като е преди Христа.
Изходът според библейските писания е бил на 17.03.1450г. пр.Хр.
Така е според III Царе и други теми от Библията, свързани с хронология.
Има фараон, който е умрял тогава.
Неговото име е Тутмос III.
Според неговия секретар Аменемхаб в египетски ръкописи
той е умрял на 17.03.1450г. -Не е ли интересно?
Така че имаме мъртъв фараон, починал точно,
когато Библията казва, че е загинал в Червено море.
Отбележете още нещо, което ще ви кажа за този фараон.
Тутмос III е наречен „Наполеон на Египет”.
Бил е най-силният фараон, живял някога.
Бил е изключителен завоевател.
Бил е огромен за своето време.
Има и нещо друго за него, което е интересно.
Той или неговите подчинени, на които е бил господар,
са написали Книгата на мъртвите.
С други думи египетската библия по окултизъм
относно какво се случва в задгробния живот.
Така че езичеството и езическата религия разцъфтявали
под негово управление и достигнали своя връх при него.
Имаме най-силният фараон на всички времена и онзи, който е
най-твърд в своята религия и в известен смисъл е баща на тази религия.
Всъщност той е идеалният избор, чрез когото Бог и окултизмът
да се срещнат на бойното поле, защото Бог не е страхлив.
Не би избрал най-слабия фараон, за да покаже своята сила.
Нека разгледаме някои от най-интересните неща относно тази 18-та династия.
Нека видим кои са част от нея:
Ехмос I (англ. „Емоузе”), което означава „луната се роди”.
Моля да отбележите, че имената им съдържат
„моузе”, „моузес” (Моисей на англ. „Моузес“).
Ехмос I царува 1570-1553г. пр.Хр,
което е твърде рано, преди времето на Моисей.
След това идва Аменхотеп I.
Името му означава „Амон е удовлетворен”,
т.е. този фараон е посветен на бог Амон.
Той царува между 1553-1532г. пр.Хр.
Това също е било преди времето на Моисей.
Спомняте ли си годината? 1530г. Било е две години преди това.
Кой е бил роден по това време?
Братът на Моисей – Аарон, тъй като е бил
три години по-възрастен от Моисей.
Той попада във времето на този фараон.
Интересното е, че той не е бил обект на смъртния декрет.
Следващият фараон е Тутмос I.
По време на династията се редуват имената Аменхотеп и Тутмос.
Тутмос I царува между 1532-1508г. пр.Хр.
Попада ли Моисей в това време?
Точно попадение!
Интересното е, че той е имал дъщеря на име Хатшепсут.
Така че имаме фараон с принцеса и царува по времето, когато Моисей е роден.
Така че, ако това е вярно, този фараон би трябвало да издаде
смъртния декрет спрямо синовете на израелските жени.
Нали така?
Трябва да видим тази принцеса Хатшепсут къде се вписва в историята.
Следващият фараон е бил Тутмос II.
Той е бил съпругът на Хатшепсут.
Теоретично съпругът на жената не е трябвало да бъде фараон.
Има нещо интересно тук.
Тутмос I има дъщеря и, ако Библията е права,
тази дъщеря осиновява Моисей.
Така че в поколението е имало син, който е можел да бъде фараон.
Но не той става фараон, а съпругът на Хатшепсут,
който царува само четири години – 1508-1504г. пр.Хр.
Библията казва, че на Моисей е била предложена позицията на фараон,
но той отказал, избирайки да страда със своите хора,
вместо да се наслаждава на удоволствията на греха за кратко.
Има два времеви периода, в които това е можело да се случи –
или по времето на Тутмос I, или на Тутмос II.
Ето нещо интересно.
Хатшепсут не е управлявала сама.
Когато съпругът й умрял, тя поела трона.
Тя е една от малкото жени фараони в Египет.
Разбира се, фараонът е бил превъплъщение на Озирис, затова е бил мъж.
Така че никоя жена не е можела да бъде фараон.
За да стане една жена фараон, е трябвало да стане почетен мъж.
На статуите на Хатшепсут тя има дълга брада,
защото е била почетен мъж, за да стане фараон.
Но тя царувала заедно с друг – Тутмос III.
Това е интересна история.
Този Тутмос III царувал заедно с Хатшепсут, но кой е бил той?
Той е бил незаконнороден син на Тутмос II – съпруга на Хатшепсут.
Очевидно съпругът й кривнал настрани и имал син.
Този син е който става Тутмос III.
Хатшепсут и Тутмос III управлявали заедно.
Най-вероятно тя е намерила Моисей; а той е фараонът, който го прогонва.
След това стигаме до Аменхотеп II – син на Тутмос III.
Ще се спрем на това след малко.
След това идва Тутмос IV, което също е интересна история.
Нека разгледаме подробно тази династия.
Това е скулптура на главата на Хатшепсут – една от малкото оцелели.
Намира се в музея "Пергамон" в Берлин.
Виждате ли, че има почетна брада.
Повечето нейни статуи са били унищожени.
Някои са намерени скрити в покрит изкоп.
Те са счупили статуите на Хатшепсут и обезобразили всичко в Египет,
което се отнася за нея.
Това е фараон, който историята се е опитала да заличи.
Вземайки голяма гума и изтривайки историята, казвайки,
че този фараон не е съществувал...
Този фараон не съответства на нашите разбирания.
Но тя е била силен владетел, за което няма съмнение.
Това е друга нейна скулптура, която е оцеляла.
А това е онзи, с когото е деляла управлението - Тутмос III,
главният окултист, написал "Книгата на мъртвите".
Тук е изобразен да поразява асирийските армии.
Можете да видите как хваща цялата армия за косата и я вдига.
Той ходи върху войниците, сгазва ги, показвайки, че е могъщ фараон.
В публикация на списание „Тайм” можете да видите
как археологията поставя Хатшепсут и Тутмос III един до друг,
представяйки ги за управляващи заедно.
Това е автентична археологическа истина.
Тутмос III е бил поклонник на Амон, тъй като името на сина му е Аменхотеп II.
Двамата царуват заедно по-късно.
След това идва периодът „Амарна”.
По това време царува още един Аменхотеп,
и още един, а след тях – Тутанкамон.
Нека се върнем на този фараон жена - Хатшепсут.
Това е погребален храм в Деир ел-Бахри.
Трябваше да се изкача доста нависоко, за да направя тази снимка.
Тя, разбира се, е имала същите религиозни убеждения като останалите.
Този конкретен храм е посветен на богинята Хатор.
Това е мястото, където е имало университет.
Библията казва, че Моисей е получил образование в „цялата египетска мъдрост”.
Нека идем на това място.
Ето го погребалния храм.
Има скулптури до колоните.
Когато се приближите, ще видите нещо интересно.
Това е релеф с рисунка на египтянин, а тук има нещо неясно.
Това е било скулптура на Хатшепсут,
която е била отсечена, напълно премахната и изтрита.
Хатшепсут е била заличена по този начин.
Това е образ на женската форма на Хатор.
Била е изобразявана и като крава – кравата Апис
със слънчевия диск на главата.
Намира се върху стълб.
Искам да ви отведа и на това място, също в Луксор, в южен Египет.
Ето друга рисунка на богове, благославящи определен фараон.
Ако се загледате в изображението, ще видите, че и този е отсечен от стената.
Навсякъде, където е имало релеф с Хатшепсут, тя е била отсечена от стената.
Те са искали да се отърват от този фараон.
Какво толкова лошо е направила Хатшепсут?
Този обелиск - колона на слънцето, е реликва,
изобразявала нейния баща, а този - самата нея.
Нека ви заведа в гробницата на Тутмос III.
Това е фараонът, управлявал по времето, когато Моисей е избягал и се е върнал.
Точно преди Изхода Хатшепсут умира.
Всъщност е била убита.
Шест години преди смъртта й всички сведения за нея престават.
Фараонът, който е бил след това на власт - Тутмос III, я е елиминирал.
Премахнал е нейния премиер, както и целия й кабинет.
Тутмос III взима надмощие като основен владетел в последните й години,
след което убива Хатшепсут и целия й кабинет.
Така Тутмос III управлявал сам.
Библията ни казва, че Моисей избягал от лицето на фараона.
Имало е двама управляващи фараона – единият е Хатшепсут,
която вероятно е неговата мащеха, а другият е този.
От кого мислите, че е избягал?
Вероятно е избягал от Тутмос III.
След това Библията ни казва, че, докато е бил в заточение,
получил новина, че фараонът е починал.
Кой е починал?
Хатшепсут е умряла.
След това той казва, че го е страх да се върне, защото го е страх от фараона.
От кой фараон се е страхувал?
От Тутмос III.
По времето, когато Моисей се връща от заточение, Хатшепсут е умряла.
Нейната история е заличена от Египет, статуите й са обезобразени
и всеки неин релеф е бил отсечен от стената.
Този фараон е царувал сам.
Библията казва, че, когато Моисей се изправя пред фараона, е имало сблъсък.
На Моисей е било казано да хвърли жезъла си и той ще се превърне в змия.
И какво направиха придворните магьосници на фараона?
Какво казва Библията?
Те взеха своите жезли, хвърлиха ги и те също се превърнаха в змии.
Но след това змията, Моисеевият жезъл, ги изяде, като показа своето превъзходство.
Нека ви заведа в гробницата на Тутмос III.
Имах привилегията да извървя тази висока планина по пътя до гробницата.
Ако идете в египетския музей, ще откриете мумията на Тутмос III.
Това е много интересно.
Има мумия, намерена в гробницата на Тутмос III,
но той е трябвало да бъде възрастен човек по времето, когато е умрял.
Той е бил незаконнороденият син на съпруга на Хатшепсут.
Би трябвало да е израстнал в двореца с Моисей.
На колко години беше Моисей, когато се завърна?
80.
Така че на колко години е бил Тутмос III?
Вероятно на приблизително толкова.
Библията казва, че цялата армия с фараона начело,
е била унищожена в Червено море.
Но ето я тази мумия в египетския музей.
През 1973г или 1976г (една от двете години) двама учени –
Харис и Уийкс, изследвали тази мумия чрез рентгенова технология.
Познайте какво открили?
Открили, че това е мумията на млад човек.
Не е на стар човек, така че е фалшива мумия.
Не е възможно да бъде мумията на Тутмос III.
Възможно ли е египтяните да са загубили техния фараон
и да се е наложило да поставят заместник на негово място?
Как иначе биха признали, че са загубили фараона си в Червено море?
Не само това.
Нека идем в гробницата му.
Тук се казва, че великият завоевател е управлявал Египет от 1504-1450г. пр.Хр.
Това е в неговата гробница.
Съдържа надписи от книгата „Тук след това”.
Той записва на хартия египетската окултна религия.
Искам да ви заведа в тази гробница и да ви покажа нещо интересно.
Това е типично поклонение пред слънцето.
Торният бръмбар е почитан с отворени ръце –
символ на поклонението пред слънцето. Погледнете това.
Когато открих това, бях толкова развълнуван.
Тук имате един от свещенниците на Хорус с кръга с точка в него,
което е друг интересен окултен символ; змията е на него.
Той държи жезъл в ръка и почти го хвърля.
А пред него е изправена змия.
Това е точно, каквото Библията казва, че се е случило.
Змията идва от жезъла на свещенника.
Всъщност цялата тази гробница е пълна със змии.
Има го и фараонът със змия пред него.
Цялата гробница показва изображения на змии и жезли,
хвърляни, за да се превърнат в змии.
Интересно е, че този фараон е управлявал и заедно със сина си.
Името на сина му е Аменофис или Аменхотеп II.
Това е неговата гробница.
Тук му се дава живот чрез анкх, тъй като фараонът отивал
в отвъдния свят като превъплъщение и душата му била освобождавана
заедно с всички негови слуги.
Между другото е било тежка задача да бъдеш служител на фараона.
Когато фараонът починел, всички негови служители били убивани,
за да му служат в отвъдния свят.
Това са някои интересни релефи от книгата на мъртвите
и цялата история на поклонение на слънцето – изгрева и зенита, и залеза.
Това са истинските им гробници.
Ето я историята – Тутмос III е онзи, който умира по същото време,
когато Библията казва, че е починал, и неговата открита мумия е фалшива.
Но неговият син, показан тук, Аменхотеп II, не е бил в Египет по това време.
Той е бил в Сиро-Палестина с голяма част от египетската армия и потушавал въстание.
Поради тази причина фараонът с цялата си свита се придвижил
до района на делтата на Нил.
Това е удивително.
Всички са били там, така че конфронтацията между Моисей и фараона
не се е случила в Луксор, на юг, но при делтата.
Там Тутмос III е очаквал сина си Аменхотеп II да се завърне
с по-голямата част на армията, с която е потушавал въстание.
Интересно е, че Библията казва как Бог не е превел израелтяните по краткия път,
за да не срещнат стена и да не се уплашат, тъй като този фараон
е щял да бъде по пътя на обратно, когато Бог се намесва.
Бог превежда Своите хора през Червено море и фараонът умира.
Между другото какво се случва по време на десетата напаст?
Всички първородни в Египет умират.
А този конкретен фараон не е бил в Египет по това време.
Той е бил в Сиро-Палестина.
Но неговият син, неговият първороден е бил в Египет и би трябвало да е умрял.
Нека се разровим в историята.
Историята и йероглифите ни казват, че когато този фараон се завърнал
от Сиро-Палестина, били изминали три месеца от излизането на евреите.
Когато се завърнал, той побеснял.
Той бил толкова бесен, че минал през цялата страна с армията си
и унищожил цели градове.
Как бихте се почувствали, ако вашата американска армия
се завърне победоносно от война и със завръщането си
изравни цялата страна, всички градове във вашата страна?
Как бихте се почувствали? Вероятно не би ви харесало.
Защо фараонът би направил това?
Той е унищожавал следите, останали от израелтяните, както и от Хатшепсут.
Той обезглавил някои от пленниците си и поставил главите им на корабите,
за да покаже своята сила.
Този надпис гласи: „Всичко е добре в царството ми, всичко е мирно.”
Много интересно, тъй като нищо не е било добре в царството му.
Сюжетът се заплита.
При сфинкса нещата се проясняват.
Между краката на сфинкса има обелиск, а на него е написано нещо
за следващия фараон, който е наследник на Аменхотеп II.
Името му е било, разбира се не Аменхотеп, а Тутмос IV.
На обелиска пише, че Тутмос IV е бил вторият син на предишния фараон.
Това е проблем, тъй като първородният е трябвало да стане фараон.
Защо се налага вторият да е фараон?
Защото първородният е мъртъв.
Но как ще обясните това на идните поколения.
Ако разгледате йероглифите на обелиска, ще прочетете следното:
Тутмос IV лежал между краката на сфинкса, когато чул сфинкът да му казва:
„Тутмос, моля те да махнеш пясъка между краката ми,
а аз ще се погрижа ти, вторият роден, да станеш
следващия фараон вместо първородния”.
Това пише на обелиска.
Така че, ако искате, можете да вярвате в това.
Аз лично го смятам за прикритие на факта, че първородният е бил мъртъв
и е било необходимо извинение защо вторият роден е станал следващият фараон.
Дали много египтяни са сменили религията си по това време?
Да.
Библията ни казва, че много египтяни дали парите си
по собствена воля на израелтяните и много от тях
намерили подслон по време на напастите.
Бог е опазил онези, които са намерили подслон под кръвта на вратите.
Ако това събитие е вярно, със сигурност някаква голяма промяна
трябва да се е случила в Египет около това време.
Това е гробницата на Тутмос IV.
Той е интересен фараон, вторият роден.
Гробницата му е все същата като на другите египетски фараони –
все още присъстват богините, пазещи вътрешностите и тялото на умрелия фараон.
Следващият фараон е интересен; той би трябвало да е детето на втория роден.
Той е Аменхотеп III.
Този фараон е много интересен, тъй като Аменхотеп III
сменя религията си или поне започва да я променя.
Това е релеф на е Аменхотеп III и тя също е отсечена от стената.
Не е ли интересно?
Значи е имало още един фараон, който е трябвало да бъде изтрит от стената.
Защо?
Той е имал син, който е трябвало да бъде следващия Аменхотеп, но сменя името си.
Той не е искал да се нарича „Амон е доволен”,
затова сменя името си на Ехнатон.
Ехнатон завършва на „атон”, което буквално означава,
че този фараон сменя своята религия
от поклонение пред Амон с поклонение пред Атон.
А Атон е бил монотеистичен бог,
така че египетската религия е била отхвърлена.
Това е Ехнатон – много странен фараон.
Погледнете го тук с неговото странно лице и коремче.
Този фараон казал: „Не ме правете да изглеждам по-висок, отколкото реално.
Направете ме точно както изглеждам.”
Аз съм грозно патенце.
Изобразете ме като грозно патенце.
Реализъм започнал да навлиза.
Нека видим какво се случва с жените.
Имаме „атонизъм”.
Някои смятат, че атонизъм е поклонение пред слънцето.
Не е било пред слънцето; слънцето е било само символ на божеството Атон.
Тук имате Ехнатон, целуващ жена си под лъчите на Атон.
Това е било нечувано в египтологията.
Името на жена му е Нефертити.
Тук имате Ехнатон със своето малко коремче, седящ срещу жена си Нефертити.
Той държи двете си малки деца на ръце, целува ги,
а има и още едно малко дете.
Това са били трите му дъщери.
Името на една от тях е Анхесенпаатон.
Завършва на атон.
Знаете ли, че този фараон – Ехнатон, написал псалм (поема),
в който 17 от стиховете са взети от един от Моисеевите псалми.
На кой бог е служел?
Би трябвало да е служел на Бога на израелтяните.
Имаме няколко фараона, чиято история е била изтрита.
Смятате ли, че е възможно Хатшепсут да е сменила религията си,
поради което да е била премахната от историческите книги?
След това има фалшива мумия, за която се твърди, че е на фараона,
като всъщност той не е там.
След това първородният минава през страната си
с дива ярост при своето завръщане.
След това има смяна на религията в Египет, така че новият фараон
дори не е желаел да живее в Луксор, който се асоциирал с езическата религия.
Ехнатон преместил столицата от другата страна на Нил,
така че да не бъде поклонение на изток.
Той построява напълно нова столица, където да служи на своя бог,
и я нарича Ахетатон (също завършва на атон).
Имате Ехнатон с Нефертити и дъщеря им Анхесенпаатон, живеещи в Ахетатон.
Виждате ли как всичко завършва на атон.
Интересното е, че този фараон също е заличен от историята.
Той и жена му са убити, но дъщерите му оцелели, включително Анхесенпаатон.
Това е Нефертити.
Това са сред малкото намерени свидетелства за нея.
Някои са незавършени.
Тези изображения са счупени и има малки части от тях
в различни музеи по света, особено в Германия.
Но този фараон е премахнат от историята.
И чак след това стигаме до Рамзес,
при който старата езическа религия е възстановена.
Нека разгледаме следващия фараон.
Неговото първоначално име, когато станал фараон, е било Тутанкатон.
Тут-анк(живот)-атон(Атон), което означава, че Атон дава живот на този фараон.
Така че името му е било Тутанкатон и е бил оженен
за дъщерята на Ехнатон - Анхесенпаатон.
Ето ги.
Това е известният царски трон на Атон.
Но е имало два царски трона.
Другият е имал различно име.
Много тъжна история.
Този конкретен фараон е можело да остане фараон,
само ако смени името си.
Затова го е сменил от Тут-анк-атон на Тут-анк-амон.
Тутанкамон!
Какво ни говори това за религията му?
Той е сменил религията си от поклонение на Атон с поклонение на Амон.
А жена му сменя името си от Анхесенпаатон на Анхесенамон.
Как е постъпила тя с религията си?
Тя също я сменя.
Този цар е управлявал доста кратко.
Това е известната поглебална маска на Тутанкамон.
В неговата царска гробница са намерени всички релефи на древното езичество.
Там са древният Анубис; змиите; символът на Изида – орелът;
богините, пазещи неговите вътрешности.
Има символи на поклонението пред слънцето.
Различни египетски божества.
Статуите на тези двамата в Луксор разказват тъжна история,
тъй като имената им Анхесен-амон и Тутанк-амон.
Те можеха да бъдат Тутанкатон и Анхесенпаатон
завинаги и да служат на Единия Бог,
но са сменили религията си в името на богатството.
Нека ви покажа нещо друго. Когато този фараон починал,
жена му е била изоставена и нямало кой да й помогне.
В действителност тя е била царица без никаква помощ.
Тя написва писмо на хетския цар и моли да й бъде изпратен
един от неговите синове, за да не остане тя сама в своето затруднение.
А той й връща писмо, в което пише „Изчезвай!”
Не е ли интересно?
Така че те имат много тъжен край.
Понякога си заслужава да се придържаш към истината вместо да се отказваш.
Между другото това писмо е интересно, тъй като критиците казвали,
че не е имало хети.
Само Библията докладва за хети.
След това били открити „Плочите от Ебла”, които разказват историята
на всички древни царства, записани в Библията.
Искам да ви кажа нещо.
Вярвам, че историята от „Изход“ е точна и има повече от необходимите
веществени доказателства в историята на Египет, които показват,
че въпреки всичко Библията е права.
Откриването на свитъците от Мъртво море, ако си спомняте,
е било разтърсващо събитие.
Малкото момче на име Мохамед ед-Диб пътувало наблизо с овцете си.
Една от тях била натоварена, вероятно е имало наркотици по нея.
Те прогонвали овцете през граница и така прехвърляли дрога.
Една от тях се изгубила и момчето хвърлило камък към пещерата,
откъдето се чул звук от счупване на керамика.
Така били намерени свитъците от Мъртво море.
Критиците решили, че вече са заковали Библията,
тъй като със сигурност щели да намерят доказателства в свитъците,
че тя е изменена от онези времена.
Всяка книга с изключение на „Естир“ е намерена.
Всяка една от книгите на Библията, всеки отрязък е съвсем същият като днес.
Цялото писание на Исая е намерено и е точно като днешното.
Свитъците са копия, написани от есените.
Тези хора били интересни, били гностици.
Имало е и голяма част от египетската митология в писанията им.
Що се отнася до историята на Библията,
смятам, че можем да й се доверим на 100%.
Историческата достоверност на Библията е безупречна.
А каква е ситуацията с пророчествата?
Нека ви отведа към древните пророчества, за да ви покажа колко точна е Библията.
Това е островен град на име Тир.
Тук живели финикийски търговци.
Те били могъщи.
Тези финикийци били изкючително силни.
След това идва пророк – Езекиил, и казва:
„Ето, Аз... ще повдигна против тебе много народи...
Те ще сринат стените на Тир и ще съборят кулите му” (Езек. 26:3,4)
Бихте казали, че това е лесно да се предвиди.
Всеки може да дойде и да каже, че стените ще бъдат разрушени.
Рано или късно ще има война и е възможно да се случи.
Каква е религията на Тир?
Била е също система от поклонение пред слънцето.
Това е осемлъчевият слънчев символ.
Тук са символите на слънцето, луната и звездата – трите аспекта на божеството.
Но Езекиил продължава и казва в Езек. 26:4,5:
„...и Аз ще изстържа пръстта от него и ще го направя гола скала.
Ще бъде място за простиране на мрежи сред морето...”
Това значи, че градът не само ще бъде разрушен, но и пръстта ще бъде отнесена.
Днес не съществува град на мястото, където е бил.
Има нов Тир, който е бил построен на остров.
Това е островният Тир.
Пророкът продължава, казвайки в Езек. 26:12:
„Те ще разграбят богатството ти и ще оберат имота ти,
ще съборят стените ти, ще разорят красивите ти къщи
и ще хвърлят сред водата камъните, дърветата и пръстта ти.”
Пророкът казва, че градът ще бъде пометен напълно
и целият ще бъде изхвърлен в океана.
Какво бихте направили с пророк, който би казал същото днес?
Пророк, който казва: „Слушай, Ню Йорк, ще бъдеш изравнен със земята
и след това целият град ще бъде изхвърлен в океана.”
Бихте ли му повярвали или ще го сметнете за луд?
Да, вероятно бихте решили, че е луд.
Това са останки от островния град Тир.
Езекиил 26:14: „И ще те направя гола скала и ще бъдеш място
за простиране на мрежи; няма вече да бъдеш съграден;
защото Аз, Господ, го изрекох, казва Господ Йехова.”
Казва се, че ще унищожи града, никога няма да бъде построен наново,
ще бъде изравнен като гола скала и целият град ще бъде изхвърлен в океана.
Това е древно пророчество.
Нека видим дали е изпълнено до последната буква.
Ако отидете в този район днес, ще видите рибари да разполагат мрежите си,
точно където е стоял древния Тир.
Когато погледнете към морето, виждате останки от града,
а по целия бряг няма нито една останка.
Какво се е случило с града?
Навуходоносор е бил първият, изправил се срещу Тир.
Хората на Тир се барикадирали в града и Навуходоносор не успял да ги победи.
По-късно много от тях избягали и построили новия град Тир на остров.
Хората, живеещи на брега, били избити от Навуходоносор.
Целият градът бил изравнен, превърнал се в купчини камък.
Така останал близо 250г.
След това дошъл Александър Велики.
Градът на брега все още лежал в развалини, така че пророчеството,
че ще бъде изхвърлен посред морето, все още не било изпълнено.
Александър Велики изпратил корабите си да завладеят островния град Тир.
Но жителите на Тир били умни и поставили в океана шипове,
дървета и дървесни трупи с остри върхове.
Трябвало да знаеш точно как да ги заобиколиш.
Корабите се разбили в тях и той загубил голяма част от флота.
Александър не знаел как да завладее този остров.
Един ден, докато вероятно е стоял там,
той видял огромните колони на древния град Тир.
Познайте какво казва на войниците си, на армията си?
„Вземете този древен град, има достатъчно материал в него,
поставете го в океана и ми постройте пряк път до онзи остров.”
Това и направили.
Те стоварили целия град в океана и изстъргали пръстта от него,
за да направят гладък път, по който да минат и да завладеят островния Тир.
Така пророчеството е било изпълнено до последната буква.
Древното пророчество, макар да е изглеждало неописуемо
и възможно най-необичайно, е било изцяло изпълнено.
Какво означава това във връзка с пророчествата за нашето време.
Смятате ли, че може и те да бъдат достоверни?
Аз смятам така.
Днес, разбира се, островът се е превърнал отново в част от континента,
но градът никога не е бил построен отново.
В „История на Древността” на Майер пише:
„Александър Велики след запомняща се обсада завладява град Тир
и го превръща в руини през 332г. пр.Хр.
Градът никога не се възстановява от поражението.
По-голямата част от местността на някога великия град
сега е гола като повърхността на скала...”
Не е ли интересно как историческа книга цитира част от Писанието тук.
„...място, което рибарите често посещават,
за да разтелат мрежите си и да ги изсушат.”
Историята потвърждава пророчество.
А всичко, което е останало там, са малки парчета.
Бог казва в Исая 46:9,10:
„9. Помнете предишните дела от древността; защото Аз съм Бог - и няма друг;
Аз съм Бог - и няма подобен на Мене,
10. Който от началото изявявам края и от древните времена –
нестаналите още неща, и казвам: Намерението Ми ще се изпълни
и ще извърша всичко, което Ми е угодно;”
Бог е казал, че градът никога няма да бъде построен отново.
Той казва същото както за Вавилон.
Градът ще бъде място, където бухали ще живеят, където чакали ще се заселят.
Но мястото никога няма да бъде възобновено.
Отново и отново са се опитвали да възстановят Вавилон
и всеки път се е случвала катастрофа.
Накрая Вавилон е бил отнесен и никога не е бил построяван наново.
Не е ли невероятно?
Когато Бог каже нещо, Той наистина го има впредвид.
Нека ви отведа на едно място, тъй като е интересно.
Това е известният Петра.
„Петра” означава „скала”.
Това е мястото, където едомците са живели.
Едомците са наследниците на Исав.
Помните ли историята за Яков и Исав?
Това едомско общество е строило в Петра, скалата.
Това е символ на хората, които избират скала, направена от самите тях.
Пророкът Авдий казва в Авд. 1:1-4:
„1. ...Така казва Господ Йехова за Едом...” (разбирай Петра)
„2.Ето, направих те малък между народите и ти си много презрян.
3.Измамила те е гордостта на твоето сърце,
теб, който живееш в цепнатините на канарите,
теб, чието жилище е нависоко...”
Критиката казваше, че няма такова нещо като град в скалата.
„...който казваш в сърцето си: Кой ще ме свали на земята?”
„4.Ако и да се издигнеш като орел и поставиш гнездото си между звездите,
и оттам ще те сваля, казва Господ.”
Тук имаме описание на столица, която критиците казват,
че никога не е съществувала.
Това било, докато един археолог не се маскирал като мюсюлмански поклонник
и не бил преведен през т.нар. Сик – тясна пътека.
Минавайки през този тесен път, той открил древния град Петра.
Ето така изглежда – много тесен проход.
Можете да вдигнете ръцете си и да пипнете двата склона.
Минавайки, ще забележите интересни релефи.
Това тук е било стара камила, от която само ходилото е останало.
Другото е унищожено от ерозията.
А това е било мъж, който я води.
Има малки места за поклонение по цялата дължина.
Когато стигате до края на тунела и погледнете през процепа в скалата,
това е първото нещо, което виждате.
Това е известният храм Ал-Казнех в Петра, с който е свързана интересна история.
Това е място, използвано за съкровищница на ценностите на Изида.
Смятало се е, че съкровищата на Египет се намират тук,
но разбира се не са ги открили.
Този храм тук, този храм–гробница е издялан в солидна скала.
И всички тези гробници са издялани в солидна скала.
Всики сгради са изсечени от солидна скала.
Библията е казала, че този град е в солидна скала.
Ето как са живели хората.
Това е една типична къща, издялана в солидната скала.
Те са я издялквали, покривали са я отпред и са поставяли някои стени.
Тази също е от обичайните.
Ето го големия амфитеатър – масивна структура.
А над амфитеатъра всички тези дупки са гробници.
Ако умреш, те вярвали, че най-доброто място да бъдеш, е над театъра.
Предполагам, че гостите са имали навик да носят
щипки за нос или нещо такова в случай, че миризмата ги повали.
Но са знаели как да се забавляват – било е огромен амфитеатър.
Една камила.
Защо Бог казва, че това място трябва да бъде унищожено.
Погледнете скалите – красива геология.
Той казва: „16. Колкото до твоята застрашителност,
гордостта на сърцето ти те е измамила,
о, ти, който живееш в пукнатините на канарите,
който владееш висината на хълмовете;
но ако и да поставиш гнездото си високо като орел,
и оттам ще те сваля, казва Господ.
17. Едом ще стане за учудване;
всеки, който би минал през него, ще се учуди
и ще подсвирне за всичките му язви.
18. Както при разорението на Содом и Гомор
и близките им градове, казва Господ,
така никой човек няма да живее там,
нито човешки син ще бъде пришълец там.“
Знаете ли кои са били едни от последните жители?
Те все още са живели там по времето на Исус.
Всъщност дъщерята на царя на Петра е била омъжена за Ирод.
А Йоан Кръстител казва на Ирод: Хей! Защо изостави жена си
(тя е била дъщерята на този цар Еретас) за жената на брат си Филип?
Така че по това време мястото все още е било населено.
Защо Бог казва, че мястото трябва да бъде унищожено.
Това е високо място.
На върха му можете да видите стълб.
Това е високо място на име Ум-Ел-Байрака.
Това е място за поклонение и жертвоприношение.
Жертвали са девици.
Жертвали са животни, но също и девици.
Ритуал, при който има два стълба, означава, че са почитали бога на слънцето.
Веднъж в годината са водили млада девица
по стълбите нагоре до върха на високото място.
Това е гледката отгоре.
И като се изкачвате, стигате до стълбовете.
Ето го единият.
„Жертвоприношително високо място“
Между другото това е най-добре запазеното
жертвоприношително високо място в Средния Изток.
Ето ги двата слънчеви стълба – Душара и Ел-Уза.
Според историята, когато слънцето огрее тези стълбове,
тогава се извършва жертвоприношението.
Ще ви покажа мястото.
Направили сме кратко видео горе на това място.
Това е място за свята вода, където свещениците са миели ръцете си.
Това е плочата, където са поставяли младата девица.
Там са я жертвали, след което са пренасяли тялото ей там.
Поставяли са сърцето в слънчевия диск и кръвта се е процеждала надолу.
Това е мястото където се е извършвало...
На друга планина от другата страна има интересен бял камък.
Ето го слънчевия диск.
Ще ви пусна краткото видео, което записахме там.
Това е високото място за жертвоприношения в Петра.
Тук са поставяли сърцето на човешката жертва и кръвта е изтичала надолу.
А тук са изгаряли тялото.
Ето ги двата слънчеви стълба, символизиращи Душара и Ел-Уза.
Когато слънцето изгрявало сутрин и достигало върха на стълба,
е била принасяна жертвата.
Където има обелиски като тези, археологията е установила,
че са били принасяни човешки жертви.
Точно това е открито и в Гизар , Израел, където са намерени телата
на възрастни, дори и на малки деца, жертвани на слънчевия бог.
Ако погледнете през долината, ще видите бял камък,
отбелязващ мястото на погребението на Аарон.
Интересно е как тези две религии се срещат на това място.
Едната изисква човешко жертвоприношение – на девица,
за да удовлетвори слънчевия бог, а другата разчита на Божието Агне,
жертвано за греховете на света.
Това е историята на високите места.
Слизайки оттам (много е стръмно), стигате до известната гробница на сълзите.
Нарича се така заради тези образувания.
Бедуините не живеят там.
Библията казва, че това място никога няма да бъда населено отново.
Никой няма да живее там за постоянно.
Днес мястото е просто туристическа атракция.
Ето някои от реликвите, които продават.
Това е известният фонтан във форма на лъв – малък извор, от който се стича водата.
Това е било храм на Изида.
Те са били и поклонници на Изида.
Ето го лъвът с орлови крила.
Това са интересни символи.
В пророчеството на Данаил ще откриете,
че се говори за лъв с крила на орел като символ на нация.
Това са бедуински камили.
Искам да ви заведа на друго интересно място.
Ето някои интересни бедуини.
Изкачвате се по хълма и там има друг храм, почти като предишния.
Той е огромен, направо гигантски.
Великолепен е, издълбан в солидна скала.
Стоя подпрян на колоната, за да ви покажа колко огромно е това нещо.
Познайте кой е бил погребан там?
Мариам.
Не е ли изумително, че една езическа нация
погребва библейски пророци на тези места?
Те не биха чули думите на пророците,
но след като пророците са починели, са ги почитали.
Те дори са строили огромни постройки за тях, почитайки мъртвите пророци.
Все едно Бог е зашлевен два пъти – веднъж, когато пророкът е пренебрегнат,
и втори път, когато бива почетен вместо Бог.
Не е ли странно?
В Петра са историите на две религии, които се срещат –
тази на Яков и тази на Исав.
Исав казва, че ще разчита на скала, която сам е направил,
а Яков казва, че ще разчита на Скалата на своето избавление.
Ето някои от древните храмове, както и интересни неща,
свързани с поклонението на слънцето.
Забележете трите арки.
Ще бъдете изненадани къде можем да открием три арки в наше време.
Не пропускайте това.
Двамата бога са напълно различни.
Единият трябва да бъде омилостивен, а другият...
Йоан 14:1-3: „1.Да не се смущава сърцето ви; вие вярвате в Бога, вярвайте и в Мене.
2.В дома на Моя Отец има много обиталища; ако не беше така,
Аз щях да ви кажа, защото отивам да ви приготвя място.
3.И като отида и ви приготвя място...“
Какво се казва?
„...пак ще дойда и ще ви взема при Себе Си,
така че където съм Аз, да бъдете и вие.“
Единият е Бог на любовта, а другият е бог на гнева.
Често бъркаме тези двамата.
Единият – Скалата на спасението, казва,
че не е нужно да жертваме живота на децата ни,
тъй като Той самият ще дойде и ще умре вместо нас.
Агнето, използвано в жертвената система, се е превърнало
в символ на очаквания Месия.
Йоан Кръстител казва: „Ето Божия Агнец, Който поема греха на света!“
Тези две религии се срещат тук – в древната столица на едомците.
Тази вечер видяхме, че Библията е достоверна, що се отнася
до нейните исторически записи.
Бихте ли се съгласили с това?
Разгледахме историята на Изхода, видяхме скритото
между редовете на египтологията.
Разгледахме някои от най-грандиозните, най-невероятните пророчества
като това за Тир и изпълнението му до последната буква.
Разгледахме и историята на Едом и как хората са поставени пред избора –
дали да изберат скалата на собственото си спасение или Скалата,
Която е способна да ги спаси до последния.
За да разберем какво се случва в наши дни,
трябва да стигнем до пророчествата за съвремието.
Ще ги разглеждаме в следващата лекция.
Не ги пропускайте, тъй като те са изумителни.
Детайлите в някои от пророчествата за нашето време са невероятни.
Не пропускайте следващите лекции и доведете приятели.
Това място трябва да бъде твърде малко.
Много е важно да знаем къде се намираме по отношение на времето, в което живеем.
Не защото това може да ви спаси, но защото може да утвърди вярата ви,
знаейки че писаното е абсолютно достоверно.
Бог да ви благослови до следващия път, когато ще се видим!
Благодаря ви.